ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/355/26 Справа № 210/6893/24 	  	Суддя у 1-й інстанції -  ОСОБА_1  Суддя у 2-й інстанції -                 ОСОБА_2 	

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Кривий Ріг 
11.05.2026р. колегія суддів судової палати Дніпровського апеляційного суду з розгляду кримінальних справ в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача      ОСОБА_2 
суддів       ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
при секретарі судового засідання   ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі суду апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2025р., яким обвинуваченого 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Олександрівка Херсонської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , 
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 4 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.
за участю прокурора      ОСОБА_8 
обвинуваченого (в режимі ВКЗ)   ОСОБА_7 
захисника       ОСОБА_9 

в с т а н о в и л а :

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2025р., обвинуваченого  ОСОБА_7 (далі – обвинуваченого) визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на два роки; 
- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років; 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено обвинуваченому  ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. 
На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2024р. у виді одного місяця позбавлення волі та визначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання до покарання призначеного за цим вироком, з урахуванням ст. 71 КК України, частково приєднано покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2025р., у виді двох місяців позбавлення волі та призначено обвинуваченому ОСОБА_7  остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.

На вирок суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій прокурор не оскаржуючи фактичних обставин справи, доведеності винуватості обвинуваченого, кваліфікації дій обвинуваченого, не погодився із оскаржуваним вироком в частині призначеного покарання щодо принципу призначення покарання та його м`якості. 

В апеляційній скарзі прокурор:
- вказує, що за вироком суду першої інстанції обвинуваченому було призначено покарання за наступним порядком: за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднано частково невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 20.11.2024 у виді 1 місяця позбавлення волі та визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання до покарання призначеного за цим вироком з урахуванням статті 71 КК України, частково приєднано покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, а саме у виді 2 місяців позбавлення волі та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.
- вказує, що Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 22.01.2024 (справа № 236/4167/20) зроблено висновок, якщо після ухвалення вироків буде встановлено, що засуджений винен в кримінальних правопорушеннях, частина яких вчинена до постановлення першого вироку, а
інша між першим і другим вироками, то призначення покарання має
складатися з наступних етапів:
1) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до ухвалення попереднього вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;
2) Призначення покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироками, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;
3) Якщо в діях особи має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, частина з яких вчинені до, а інша частина - після ухвалення попереднього вироку, то правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються і суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією;
4) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене після ухвалення першого вироку, або якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, то призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;
5) На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за кримінальне/кримінальні правопорушення, вчинене після ухвалення першого вироку, необхідно повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком;
6) Визначити остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарання, призначеного в порядку ст. 71 КК України за цим вироком, та покарання за другим вироком, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;
7) При призначенні покарання за ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу;
- наголошує, що відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений  ОСОБА_7 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2025 за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднано частково невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 20.11.2024р. у виді 1 місяця позбавлення волі та визначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, до покарання призначеного за цим вироком з урахуванням статті 71 КК України, частково приєднано покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2025р., а саме у виді 2 місяців позбавлення волі та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці;
- вказує, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 вчинив 13 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та 1 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, які вчинив до ухвалення
вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2024, та вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2025, a також 1 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України у період іспитового строку, визначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2024;
- вважає, що в даній кримінально-правовій ситуації суд першої інстанції, ухвалюючи вирок та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 повинен був призначити покарання спочатку за ч. 4 ст. 185 КК України; потім визначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; далі визначити покарання на підставі ч. 2 ст. 190 КК України, потім за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, а після цього, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, після чого призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань;
- прохає вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2025р. щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст.190 КК України в частині призначеного покарання скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання: 
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та за вироками Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2024 та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2025, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;
-за ч. 2 ст.190 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за ч.2 ст.190 КК України, остаточно призначити покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2025р., остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців.
На підставі ст. 72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2025р., з 26.11.2024р.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та прохали її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком суду першої інстанції обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 02.07.2024 близько 17.30 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на пр. Університецький в Металургійному районі м. Кривого Рогу, зайшов до приміщення аптеки «Аптека інтернет цін», де його увагу привернув тимчасово залишений без нагляду потерпілою ОСОБА_10 мобільний телефон, в цей час у обвинуваченого виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/22, перебуваючи в приміщення аптеки «Аптека інтернет цін», що розташована за адресою пр. Університецький, 38 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу із прилавку, таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi», моделі «Redmi Note 12 Pro», вартість якого відповідно до судово – товарознавчої експертизи від 22.11.2024 № 4026 складає 6565,28 грн., що належить ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений 08.07.2024р. в обідній час доби ( більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, проходив по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула огороджена територія товариства, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища.
Після чого обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища, переслідуючи корисливий мотив, через огорожу, проник на територію коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді плоскогубців, таємно викрав зовнішній блок кондиціонеру «Samsung AQ 09A1VE», який розташований на зовнішній стіні приміщення майстрів електрослужби коксового цеху №1, що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, обвинувачений з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій обвинуваченим була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 10.10.2024 №3561 складає 3500 грн.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 17.08.2024 близько 11.30 годині, обвинувачений знаходячись біля магазину «АТБ» вул. Соборності, 49 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_11 , в якої з кишені випав мобільний телефон в цей час у обвинуваченого виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/22, перебуваючи біля магазину «АТБ» вул. Соборності, 49 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу підняв з землі тим самим таємно викрав втрачений потерпілою ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Motorola G32», вартість якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи від 21.10.2024 № СЕ-19/104-24/42642-ТВ складає 4496,67 грн., що належить ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений 05.09.2024р. в нічний час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, знаходився на території ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула будівля електромайстерні, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.
Після чого обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, переслідуючи корисливий мотив, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення електромайстерні ЦОРЕУ коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді пилки, таємно викрав кабель заварювальний марки КГ 1х120 загальною довжиною 10,0 м., дріт марки ПВКВ 1х120 загальною довжиною 8,0 м., черевики шкіряні розміром 43 та 40, що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, обвинувачений з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій обвинуваченого була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», загальна сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 22.11.2024 №4037 складає 12724,68 грн.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений 29.09.2024 в нічний час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/22, знаходився на території ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула будівля станції «Промислова» залізничного цеху №2 транспортного департаменту, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.
Після чого обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, переслідуючи корисливий мотив, через не зачинені двері, проник до приміщення приміщення посту енергетичної централізації станції «Промислова» ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, таємно викрав кабель марки КГ - У 1х50 загальною довжиною 32,0 м., що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій обвинуваченого була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», загальна сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 22.11.2024 №4038 складає 4981,76 грн.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 08.10.2024 близько 23.00год. обвинувачений, перебуваючи біля «SV kafe» по пр. Металургів, 21 в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив на лавці раніше незнайомого чоловіка, який спав. В цей момент у ОСОБА_7 виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Одразу реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_12 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, шляхом вільного доступу викрав з сумки, яка була поряд з потерпілим ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8Т», вартість якого відповідно до судово – товарознавчої експертизи від 19.11.2024 №3974 складає 2520 грн. та грошові кошти в сумі 3000 грн., після чого, обвинувачений утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив своїми діями ОСОБА_12 матеріального збитку, загальна сума якого складає 5520 грн.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений, 11.10.2024р. в ранковий час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, проходив по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула огороджена територія товариства, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища.
Після чого, обвинувачений реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища, переслідуючи корисливий мотив, через огорожу, проник на територію коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді пилки, з «Електровозу ЕК-14 №2» (інв. № 42022698) який знаходився на території коксового цеху №1 ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», таємно викрав провід РКГМ 1х120 загальною довжиною 25 м., що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, обвинувачений з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій обвинуваченого була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 18.11.2024 №СЕ-19/104-24/46158-ТВ складає 6586 грн.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 19.10.2024 близько 21.00год. обвинувачений, перебуваючи в дворі буд. № 32 по вул. Степана Тільги в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив раніше незнайому дівчину, яка сиділа за столом, підійшовши до неї обвинувачений звернув свою увагу на мобільний телефон, який лежав на столі. В цей момент у обвинуваченого виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Одразу реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_13 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, шляхом вільного доступу викрав зі столу мобільний телефон марки «ZTE A73 Blade», вартість якого відповідно до судово – товарознавчої експертизи від 22.11.2024 №2027 складає 3442,22 грн., після чого, обвинувачений утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив своїми діями ОСОБА_13 матеріального збитку на вищевказану суму.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений, 25.10.2024 в нічний час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись на залізничній станції Кривий Ріг по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, з корисливих мотивів, діючи повторно в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/22, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, шляхом вільного доступу за допомогою власної фізичної сили та заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді розвідного ключа, демонтував з вагону №61508156 поїзду №3611 авторегулятор, вартістю 2988,29 грн. та гальмівну тягу, вартістю 869,14 грн., після чого обвинувачений з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми злочинними діями АТ «Укрзалізниця» матеріального збитку, загальна сума якої відповідно до судово – товарознавчої експертизи від 20.11.2024 № 5237/24 складає 3857,43 грн.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 02.11.2024 близько 23.00год. обвинувачений, перебуваючи підземному переході станції швидкісного трамваю «Будинок Рад» пр. Університецький в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив на сходах біля вхідних дверей станції «Будинок Рад» раніше незнайомого чоловіка, який спав. В цей момент у обвинуваченого виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Одразу реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_14 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, шляхом вільного доступу викрав з сумки, яка була одягнена через плече на потерпілому ОСОБА_14 мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max», вартістю 45130,86 грн., мобільний телефон «iPhone 11», вартістю 9020 грн., після чого, обвинувачений утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив своїми діями ОСОБА_14 матеріального збитку, загальна сума якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи від 22.11.2024 № 4028 складає 54150,86 грн.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 06.09.2024 близько 19.00 години, ОСОБА_7 , знаходячись в сквері 60-річчя Перемоги по вул. Вадима Гурова в Металургійному районі м. Кривого Рогу, разом з потерпілим ОСОБА_15 сидів на лавці відпочивав, в цей час увагу ОСОБА_7 привернула тимчасово залишена без нагляду потерпілим ОСОБА_15 сумочка, в цей час у ОСОБА_7 виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/22, перебуваючи на лавці скверу 60 річчя Перемоги, що розташована за адресою вул. Вадима Гурова в Металургійному районі м. Кривого Рогу, діючи повторно, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу із сумочки, таємно викрав мобільний телефон марки Redmi 13, 6/ 128GB, чорного кольору, вартість якого відповідно до судово – товарознавчої експертизи від 30.12.2024 № 4388 складає 4913,41 грн., що належить ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений, 26.10.2024р. у вечірній час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_3 , у потерпілого ОСОБА_16 де вони разом проводили час, в цей час увагу обвинуваченого привернув ноутбук, який знаходився на столі в кімнаті, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Після чого, обвинувачений реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, із скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_16 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, шляхом вільного доступу взяв зі столу ноутбук марки Lenovo Z50-70, білого кольору,2 ядра, діагональ15.6 дюймів, тип ЖД SSD, об`ємом пам`яті 8Gb, тип пам`яті DDR3, модель відео карти NVIDIA GeForce GT 840M, що належить потерпілому ОСОБА_16 . Після чого, обвинувачений з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_16 була завдана майнова шкода, сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.12.2024 № 4386 складає 3840 гривень.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений 10.11.2024р. у приблизно о 13.00 годині, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_4 , у потерпілої ОСОБА_17 де вони разом проводили час, в цей час увагу ОСОБА_7 привернули планшет та смарт годинник які знаходилися на столі в кімнаті, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_17 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, шляхом вільного доступу взяв зі столу смарт годинник GS7 Pro Max Wearfit Pro рожевого кольору та планшет марки Lenovo Tab M10, модель TB-X605L, 3G/32GB чорного кольору, що належать потерпілій ОСОБА_17 . Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 була завдана майнова шкода потерпілому ОСОБА_17 , сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.12.2024 № 4389 складає 3388,26 гривень.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Так, 15.11.2024 року в обідній час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), обвинувачений перебуваючи біля будинку № 26 по вул. Соборності, в Металургійному районі, м. Кривий Ріг, з раніше знайомим йому ОСОБА_18 , де під час спілкування ОСОБА_7 попросив у потерпілого ОСОБА_18 будівельні інструменти: електро дрилі марки «Makita» та електро пилку марки Makita для виконання ремонтних робіт в своїй квартирі, де в цей час у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на заволодіння майном останнього, а саме вищевказаними будівельними інструментами шляхом зловживання довірою.
Так реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння чужим майном, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, повідомив ОСОБА_18 неправдиву інформацію щодо своїх дійсних намірів – виконання ремонтних робіт, використовуючи особисті довірчі стосунки з потерпілим, заволодів оригінальною електро дрилю марки Makita, М8100КХ2, помаранчево-чорного кольору та оригінальною електро пилою марки Makita, UC4051А, блакитно-чорного кольору, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4390 від 30.12.2024, становить 13206,92гривень. 
При цьому, не маючи наміру повертати вказане майно, обвинувачений покинув місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 майнового збитку на вищевказану суму.
Умисні дії обвинуваченого кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Так, 25.11.2024р. в обідній час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), обвинувачений перебуваючи біля будинку № 4 по вул. Бородіна, в Металургійному районі, м. Кривий Ріг, з раніше знайомим йому ОСОБА_19 , де під час спілкування обвинувачений попросив у потерпілого ОСОБА_19 перфоратор марки «Makita» для виконання ремонтних робіт в своїй квартирі, в цей час у обвинуваченого виник раптовий умисел на заволодіння майном останнього, а саме вищевказаним будівельним інструментам шляхом зловживання довірою.
Так реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння чужим майном, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, повідомив потерпілому ОСОБА_19 неправдиву інформацію щодо своїх дійсних намірів – виконання ремонтних робіт, використовуючи особисті довірчі стосунки з потерпілим, заволодів перфоратором марки «Makita, HR2470», блакитно-чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4387 від 30.12.2024, становить 4827,71 гривень. 
При цьому, не маючи наміру повертати вказане майно, обвинувачений покинув місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 майнового збитку на вищевказану суму.
Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурором не оскаржується вирок суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, доведеності винуватості обвинуваченого, кваліфікації його дії, вирок оскаржений прокурором в частині призначення покарання, тому відповідно до вимог ст. 401 КПК України вирок переглядається в межах поданої апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при призначенні покарання суд першої інстанції керуючись вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши фактичні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого, тяжкість та кількість вичинених ним кримінальних ним правопорушень, а саме два кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, які є нетяжкими злочинами, та одинадцять епізодів за ч. 4 ст. 185 КК України, які є тяжкими злочинами, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, визнання обвинуваченим своєї винуватості, негативну оцінку вчиненим злочинам, його готовність понести покарання, активне сприяння розкриттю злочинів, обвинувачений не перешкоджав встановленню фактичних обставин, сприяв слідству на стадії досудового розслідування, що слугувало частковому відшкодуванню шкоди, обставину, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має не зняту та непогашену судимість за ст. 121 КК України. 
Суд першої інстанції визначаючи принцип призначення покарання, а саме наявність інших вироків щодо обвинуваченого встановив, що ОСОБА_7 був раніше засуджений двома вироками, а саме: 
1) 20.11.2024р. Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України (Вирок № 1), та 
2) 29.01.2025р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 (Вирок № 2).
Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_7 обвинувачується у цьому провадженні, вчинено як до ухвалення Вироку 2, так і між Вироками 1 і 2.
При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував вчинення обвинуваченим 13 (тринадцяти) епізодів крадіжки, які кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, 1 (одного) епізоду шахрайства, до ухвалення Вироку 1 та Вироку 2, та одного епізоду шахрайства - після ухвалення Вироку 1, але до ухвалення Вироку 2. 
Суд першої інстанції при цьому врахував висновки, викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 08.02.2021р. провадження № 51-2177кмо20 (справа № 390/235/19).
Також судом першої інстанції було враховано, що повторність кримінальних правопорушень - 13 (тринадцять) епізодів крадіжок, які вчинялись ОСОБА_7 у період з липня 2024р. по 10.11.2024р. (як до Вироку 1 так і до Вироку 2) отримала кваліфікацію за однією статтею Особливої частини КК України, хоча і за різними кваліфікуючими ознаками. Така повторність кримінальних правопорушень у доктрині кримінального права отримала назву тотожних, тому суд першої інстанції при призначенні покарання кваліфікував зазначені кримінальні правопорушення за однією частиною статті Особливої частини КК України та призначив покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив два епізоди шахрайства, які містять кваліфікуючу ознаку «повторно» 15.11.2024р. (до ухвалення Вироку 1 та Вироку 2), а також 25.11.2024р. (після Вироку 1, але до Вироку 2). 
Врахувавши викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що остаточне покарання слід визначити за правилами ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України – за сукупністю злочинів та за правилами ч. 1 ст. 71 КК України – за сукупністю вироків. 
При цьому, суд першої інстанції при призначенні покарання, врахував висновки Об`єднаної палати ВС ККС, які передбачають винятки з правил призначення покарання, встановлених в ст.ст. 70, 71 КК у постановах від 08.02.2021.р (у справі № 390/235/19 (провадження № 51- 2177кмо20) та від 22.01.2024р. (у справі № 236/4167/20 (провадження № 51-1565кмо23), за якими правила, передбачені ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК, не застосовуються в разі, коли особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, вчинених як до ухвалення попереднього вироку, так і після цього. Усі тотожні кримінальні правопорушення, як вчинені до ухвалення попереднього вироку, так і після його ухвалення, кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, покарання призначається в межах санкції відповідної норми, а надалі застосовуються правила ст. 71 КК щодо призначення остаточного покарання.
При цьому суд першої інстанції наголосив, що ухвалою від 21.03.2025р. у справі № 607/9097/20, провадження № 51-4335кмо20 ОП ККС ВС підстав до відступу від висновків у постановах Об`єднаної палати від 08.02.2021р. (у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177кмо20) та від 22.01.2024р. не встановлено.
Суд першої інстанції звернув увагу, що у постанові ОП ВС у справі № 236/4167/20 (провадження № 51-1565кмо23) від 22.01.2024р. викладено наступні висновки щодо застосування положень статті 70 та 71 КК України у разі, якщо після ухвалення вироків буде встановлено, що засуджений винен в кримінальних правопорушеннях, частина яких вчинена до ухвалення першого вироку, а інша - між першим і другим вироками.
1) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до постановлення попереднього вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;
2) Призначення покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироками, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим; 
3) Якщо в діях особи має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, частина з яких вчинені до, а інша частина - після ухвалення попереднього вироку, то правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються і суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією; 
4) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене після постановлення першого вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, то призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;
5) На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за кримінальне/кримінальні правопорушення, вчинене після постановлення першого вироку, необхідно повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком;
6) Визначення остаточного покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарання, призначеного в порядку ст. 71 КК України за цим вироком, та покарання за другим вироком, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;
7) При призначенні покарання за ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції встановив, що у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого, ним вчинено кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України до ухвалення Вироку 1 та Вироку 2, а кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України - як до, так і після ухвалення Вироку 1, проте до ухвалення Вироку 2, тобто має місце як тотожність (ст. 32 КК України) так і сукупність кримінальних правопорушень (ст. 33 КК України), що є підставою для застосування приписів як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України, оскільки ознаки сукупності встановлено окремо щодо тотожних кримінальних правопорушень, які вчинені до попереднього вироку, та окремо - щодо вчинених після вироку.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора, встановив, що прокурор не погодився із принципом призначення покарання судом першої інстанції, та в апеляційній скарзі наголосив, що при призначенні покарання суду першої інстанції слід було керуватися правовою позицією Верховного суду, яка викладена у постанові ОП ВС у справі № 236/4167/20 (провадження № 51-1565кмо23) від 22.01.2024р.

Суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції при визначенні принципу призначення покарання обвинуваченому врахував час вчинення тринадцяти епізодів кримінальних правопорушень, їх кваліфікацію, та тотожність кримінальних правопорушень, та у своїх висновках керувався саме правовою позицією Верховного суду, яка викладена у постанові ОП ВС у справі № 236/4167/20 (провадження № 51-1565кмо23) від 22.01.2024р.

Прокурор у поданій апеляційній скарзі наголошував на необхідності розмежування принципів покарання саме за ч. 2 ст. 190 КК України, які у часовому проміжку їх вчинення були «розділені» вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2024р., оскільки перший епізод кримінального правопорушення було вчинено 15.11.2024р., а другий 25.11.2024р. та призначення покарання фактично за останнім у часі кримінальним правопорушенням за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням принципу, визначеному ст. 71 КК України.

Проте суд апеляційної інстанції із такими апеляційними доводами прокурора не може погодитись, а висновки суду першої інстанції щодо принципу призначення обвинуваченому покарання вважає правильними.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинуваченим було вчинено 11 епізодів крадіжок, остання з яких в часі датована 10.11.2024р. та покарання за вказаними епізодами призначено із врахуванням вимог ст. 32 КК України.
Зокрема, як наголошено у правовому висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 236/4167/20) від 22.01.2024р., якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України.
У даному випадку призначене судом першої інстанції покарання за вказаними епізодами крадіжок, вчинених обвинуваченим, відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність.

У подальшому обвинуваченим було вчинено два епідзоди шахрайства та його дії були кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України. Суд першої інстанції встановив, що вказані кримінальні правопорушення були вчинені в період ухвалення вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2024р., проте суд першої інстанції також призначив покарання з урахуванням вимог ст. 32 КК України, не розмежовуючи кримінальні правопорушення у часі.
Такі дії суду першої інстанції також відповідають правовому висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 236/4167/20) від 22.01.2024р. викладеному у п. 1 наведеної постанови, а саме: призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до ухвалення попереднього вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, тобто як і зробив суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185, та ч. 2 ст. 190 КК України.

У подальшому суд першої інстанції застосував принцип призначення покарання, викладений у п. 3 вказаної постанови ВС, а саме якщо в діях особи має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, частина з яких вчинені до, а інша частина – після ухвалення попереднього вироку, то правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються, і суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності розмежування кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2024р. та застосування принципу призначення покарання, передбаченого ч. 4 ст. 70 КК України є неслушними, оскільки призначення покарання за кожен епізод окремо, як це пропонується в апеляційній скарзі, штучно збільшить кваліфікацію, що призведе до погіршення становища обвинуваченого.

У подальшому суду першої інстанції дотримуючись хронології вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та ухвалених під час цього вироків застосував принцип призначення покарання, визначений в п. 5 вказаної постанови ВС, а саме на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за кримінальне/кримінальні правопорушення, вчинене після ухвалення першого вироку, приєднав невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч. 1 ст. 70 КК України за цим вироком.

Після чого, суд першої інстанції, керуючись п. 6 вказаного правового висновку, визначив обвинуваченому остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного в порядку ст. 71 КК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином дотримався вимог принципу призначення покарання, який наведено у резолютивній частині вироку, який узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 236/4167/20). 

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з призначеним обвинуваченому розміром покарання внаслідок його м`якості, та доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині вважає слушними.
Так суд апеляційної інстанції, керуючись вимогами ст. 50 КК України, із врахуванням вимог ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений є раніше двічі судимою особою за вчинення корисливих злочинів, кримінальні правопорушення вчинив під час іспитового строку та під час здійснення щодо нього кримінального провадження, вчинив одинадцять епізодів крадіжок та два епізоди шахрайства, тому призначення покарання у межах, наближеній до мінімальної межі санкції статей 185 ч. 4, ст. 190 ч. 2 КК України у даному випадку не відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню внаслідок м`якості призначеного покарання, із ухваленням в цій частині нового вироку, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є слушними та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2025р., яким обвинуваченого  ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 4 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2025р., яким обвинуваченого  ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 4 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років три місяці скасувати в частині призначеного покарання внаслідок м`якості.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким обвинуваченого  ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на два роки; 
- за ч. 4 ст. 185 КК України – у виді позбавлення волі строком на п`ять років; 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань визначити обвинуваченому  ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці.
На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2024 у виді позбавлення волі строком на три місяці та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання до покарання призначеного за цим вироком з урахуванням ст. 71 КК України, частково приєднати покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2025р. у виді позбавлення волі строком на три місяці та призначити обвинуваченому  ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років дев`ять місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відраховувати з моменту проголошення цього вироку, а саме з 11 травня 2026 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання  ОСОБА_7 період попереднього ув`язнення з 26 листопада 2024 року по день ухвалення цього вироку року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін. 

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили після його проголошення, та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим який тримається під вартою у той самий строк з дня отримання його копії. 

Судді