ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року	справа № 380/8547/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, ЄДРПОУ 43968090) про визнання протиправними та скасування рішень,-
в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення на підставі якого Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 видану 09.08.2019 р. на суму 2754,18 грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення на підставі якого Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 видану 06.11.2019 р. на суму 5508,36 грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення на підставі якого Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 видану 06.02.2019 р. на суму 2457,18 грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення на підставі якого Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 видану 10.05.2019 р. на суму 18573,72 грн.
Ухвалою суду від 05.05.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення такої ухвали на усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.
Ухвалою суду від 18.06.2025 позовну ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень - повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №380/8547/25 – без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.02.2026 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 . Скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.
19.02.2026 справа №380/8547/25 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду, передана для розгляду головуючому судді Костецькому Н.В.
Ухвалою суду від 25.02.2025 прийнято до розгляду справу №380/8547/25 та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, зазначає, що у чотирьох вимогах про сплату боргу № Ф-2446-58 від 09.08.2019, № Ф-2446-58 від 06.11.2019, № Ф-2446-58 від 06.02.2019, № Ф-2446-58 видану 10.05.2019 не вказано дату та номер рішення, на підставі якого виносилась вимога. Позивач вважає, що рішення, на підставі яких начебто в 2019 році видані вимоги про сплату боргу (недоїмки) прийняті значно пізніше за 2019 рік і як наслідок вимоги видані пізніше за 2019 рік. З цього слідує, що рішення, на підставі яких видані вимоги є протиправними.
Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з пунктами 3 та 4 розділу VI Інструкції №449 у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та або борги зі сплати фінансових санкцій орган доходів і зборів, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилають вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Згідно даних інформаційних баз даних ДПС України по коду платежу 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» по ОСОБА_1 на центральному рівні проведено щоквартальні нарахування: за 2017, 2018, 2019 рік. Згідно даних обліку платежів ІС «Податковий блок» по ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 11.03.2025 року заборгованість по єдиному внеску (код класифікації доходів бюджету 71040000) становить 29 293,44 гривень. У зв`язку з тим що, за даними інформаційної системи ДПС України, у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковувалась сума недоїмки з єдиного внеску, відповідно до вимог Закону №2464-VI та Інструкції №499, згідно вимог чинного законодавства було сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 від 09.08.2019, № Ф-2446-58 від 06.11.2019, № Ф-2446-58 від 06.02.2019, № Ф-2446-58 від 10.05.2019.
Відповідач стверджує, що не існує та ніколи не існувало оскаржуваних позивачем рішень, на підставі яких винесено вказані вимоги про сплату боргу (недоїмки). 
Відповідач зауважує, що позивач уже звертався до Львівського окружного адміністративного суду з вимогами про визнання такими, що не підлягають виконанню, чотирьох вимог про сплату боргу (недоїмки), датованих 2019 роком та ухвалою суду від 12 грудня 2024 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 квітня 2025 року, цей позов було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. При цьому судами встановлено, що спірні вимоги були вручені позивачу у 2019 році, що сам позивач підтвердив у заяві про поновлення строку.
Також позивач звертався до Львівського окружного адміністративного суду до Перемишлянського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача – Головного управління ДПС України у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 по справі № 380/18064/24 У задоволенні позову ОСОБА_1 до Перемишлянського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача – Головного управління ДПС України у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов відмовлено повністю. Зокрема встановлено, щодо пояснень позивача про те, що у вимогах про сплату боргу № Ф-2446-58 від 06 лютого 2019 року № Ф-2446-58 від 10 травня 2019, № Ф-2446-58 від 09 серпня 2019 року, Ф-2446-58 від 06 листопада 201року не зазначено усі необхідні дані, що є підставою для повернення виконавчого документу, суд зазначає наступне. Судом досліджено вказані вимоги та встановлено, що вони відповідають ч.1 ст.4 Закону №1404-VIIта містять усі необхідні відомості визначені Законом.
Вказане, на думку відповідача, є ще одним беззаперечним фактом про те, що про існування зазначених вимог позивач знав задовго до подання позову.
Відповідач наголошує, що позивач підмінюючи поняття, маніпулюючи фактами та поданням просто неправдивої інформації ніби то змінюючи підстави позову та предмет оскарження вкотре намагається оскаржити вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ винесені у 2019 році. Просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що ним не заперечується.
Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено вимоги про сплату позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 06.02.2019 №Ф-2446-58 на суму 2457,18 грн. та від 10.05.2019 №Ф-2446-58 на суму 18573,72 грн.
Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено вимоги про сплату позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 09.08.2019 №Ф-2446-58 на суму 2754,18 грн. та від 06.11.2019 №Ф-2446-58 на суму 5508,36 грн.
Вважаючи протиправними рішення, на підставі яких контролюючим органом винесено податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 від 09.08.2019, № Ф-2446-58 від 06.11.2019, № Ф-2446-58 від 06.02.2019, № Ф-2446-58 від 10.05.2019, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 01 липня 2010 року № 2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2464-VI).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, є платниками єдиного внеску.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI).
Згідно ч. 12 ст. 9 Закону України №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Стаття 25 Закону №2464-VІ встановлює заходи впливу та стягнення.
Частиною 1 цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.
Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону №2464-VІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону №2464-VІ).
Згідно ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI, у редакції, чинній у 2019 році, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. 
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. 
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. 
У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953, затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів. (далі – Інструкція № 449 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Розділ VI Інструкції № 449 врегульовує порядок стягнення заборгованості з платників.
Пункт 3 Розділу VI Інструкції № 449 встановлює, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. 
Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.
Відповідно до п. 4 Розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).
В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:
платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;
вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.
Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.
Протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені (п. 5 Розділу VI Інструкції № 449).
Згідно п. 7 Розділу VI Інструкції № 449 якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).
Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:
позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;
позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.
Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, орган доходів і зборів подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.
З матеріалів справи суд встановив, що Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено вимоги про сплату позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 06.02.2019 №Ф-2446-58 на суму 2457,18 грн. та від 10.05.2019 №Ф-2446-58 на суму 18573,72 грн.; Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено вимоги про сплату позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 09.08.2019 №Ф-2446-58 на суму 2754,18 грн. та від 06.11.2019 №Ф-2446-58 на суму 5508,36 грн.
Вказані вимоги про сплату боргу (недоїмки) сформовані відповідно до викладених вище норм Закону № 2464-VІ та Інструкції № 449.
Предметом спору у даній справі є рішення, на підставі яких контролюючим органом видано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 від 09.08.2019, № Ф-2446-58 від 06.11.2019, № Ф-2446-58 від 06.02.2019, № Ф-2446-58 від 10.05.2019, які, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню, стверджуючи, що такі рішення були прийняті після видачі вимог про сплату боргу (недоїмки).
Суд зауважує, що позивач у позовній заяві не ідентифікував оскаржувані рішення та їх копій до позовної заяви не додав.
Судом в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження у справі від 25.02.2026 витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії оскаржуваних рішень, на підставі яких винесено вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 від 09.08.2019, № Ф-2446-58 від 06.11.2019, № Ф-2446-58 від 06.02.2019, № Ф-2446-58 від 10.05.2019.
У відзиві на позов відповідач вказав, що згідно даних інформаційних баз даних ДПС України по коду платежу 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» по ОСОБА_1 на центральному рівні проведено щоквартальні нарахування: за 2017, 2018, 2019 рік. 
Згідно даних обліку платежів ІС «Податковий блок» по ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 11.03.2025 року заборгованість по єдиному внеску (код класифікації доходів бюджету 71040000) становить 29 293,44 гривень. У зв`язку з тим що, за даними інформаційної системи ДПС України, у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковувалась сума недоїмки з єдиного внеску, відповідно до вимог Закону №2464-VI та Інструкції №499 було сформовано вищезазначені вимоги про сплату недоїмки.
Відповідач наголосив, що рішення на підставі яких винесено вимоги сплату боргу (недоїмки) № Ф-2446-58 від 09.08.2019, № Ф-2446-58 від 06.11.2019, № Ф-2446-58 від 06.02.2019, № Ф-2446-58 від 10.05.2019 – не існує та ніколи не існувало.
Суд погоджується із такими доводами відповідача та наголошує, що нормами Закону №2464-VI та Інструкції №499 не передбачено прийняття контролюючим органом будь-яких рішень, на підставі яких в подальшому виносяться вимоги сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску., оскільки така вимога формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. 
Враховуючи викладене, суд робить висновок про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, внаслідок чого такі задоволенню не підлягають.
Інші доводи позивача не впливають на вищевикладені висновки суду та їх не спростовують.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову повністю.
Що стосується сплати судового збору за подання даного позову, суд зазначає що позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зокрема, відповідно до у зв`язку із тим, що розмір судового збору перевищує п`ять відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.
Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.
До позовної заяви позивачем долучено Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2024 року по І квартал 2025 року, які підтверджують відсутність у позивача доходів за вказаний період.
Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову до суду в порядку п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень – відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 06.05.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович