Справа № 212/4577/26
2/212/4322/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року м. Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Хімченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1810728, укладеним між ТОВ "Селфі Кредит" та відповідачем 03.10.2024 року в сумі 51 599.91 грн. Посилається на те, що у відповідності до умов кредитного договору ТОВ "Селфі Кредит" надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ "Селфі Кредит" умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на вказану суму, відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 51 599.91, яка складається з наступного: 14 999.91 грн заборгованість за тілом кредиту; 29 100 грн заборгованість за процентами; 7500 грн сума штрафних санкцій. Між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Позика" укладений Договір факторингу № 28082025 від 28.08.2025 року, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за спірним кредитним договором, що укладений між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 .. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача, заборгованість за кредитним договором, відшкодувати судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу.
Ухвалою суду від 03.04.2026відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Позика", надав до суду заяву, в якій вказав, що просить розгляд справи провести за відсутності сторони позивача.
Відповідач не з`явився повідомлявся про розгляд справи належним чином у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за відсутності до суду не подав, вважається повідомленим належним чином.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.10.2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1810728, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15 000 грн, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до кредитного договору, строк кредиту становить 360 днів, сума кредиту 3000 грн., знижена процентна ставка 0,96% в день, стандартна процентна ставка 1% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою становить 54 000 грн (а.с. 23-28).
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний додаток. ОСОБА_2 договір підписаний електронним підписом, одноразовим ідентифікатором Х459.
Також ОСОБА_2 підписано електронним підписом, одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) та містить істотні умови кредитування (а.с.53-54).
ТОВ "Селфі Кредит" виконано свої зобов`язання за договором та перераховано ОСОБА_2 на картку, номер якої надано позичальником та вказано в кредитному договорі, кредитні кошти в сумі 15000 грн, транзакція у системі ТОВ «ПЕЙТЕК», що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.08.2025 року.
Таким чином, ТОВ "Селфі Кредит" свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування.
В зв`язку з не виконанням відповідачем свого зобов`язання утворилася заборгованість в сумі 51 599.91, яка складається з наступного: 14 999.91 грн заборгованість за тілом кредиту; 29 100 грн заборгованість за процентами; 7500 грн сума штрафних санкцій, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с. 29-32).
Між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Позика" укладений Договір факторингу № 28082025 від 28.08.2025 року, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за спірним кредитним договором, що укладений між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_2 (а.с.38; 41-52).
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Позика" 51 599.91, яка складається з наступного: 14 999.91 грн заборгованість за тілом кредиту; 29 100 грн заборгованість за процентами; 7500 грн сума штрафних санкцій, що підтверджено розрахунком заборгованості.
Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Приписами ч. 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Положеннями ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно із ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
В силу п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1810728 від 03.10.2024, в сумі 44 099.91 грн, яка складається з наступного: 14 999.91 грн заборгованість за тілом кредиту; 29 100 грн заборгованість за процентами.
З приводу стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафами в розмірі 7500 грн слід зазначити наступне.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
Враховуючи зазначене, вимоги про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання, суперечать законодавству.
На підставі переліченого вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" про стягнення штрафних санкцій в сумі 7500 грн задоволенню не підлягають.
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" заявлені до відповідача, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором № 1810728 від 03.10.2024 року в загальному розмірі 44 099.91 гривень.
Щодо судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2662.40 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 85.47 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 2275 грн 55 коп).
Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу від 02.01.2026 року в розмірі 6000 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги від, де визначена вартість юридичних послуг на загальну суму 6000 гривень, акт виконаних робіт на загальну суму виконано робіт на 6000 гривень, описом виконаних робіт (а.с. 20-22;35-36); 
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати,пов`язані з правничою допомогою адвоката,несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22.
Разом з тим, суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, від 17.01.2024 у справі № 910/2158/23.
Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у витягу з акту про надання юридичної допомоги, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості.
Керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 263, 265, 280, 281, 430 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" заборгованість за кредитним договором № 1810728 в сумі 44 099.91 гривень.
У частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 7500 гривень, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" судовий збір у розмірі 2275 грн 55 коп та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн 00 коп відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ПОЗИКА", місцезнаходження за адресою: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари, Київська область, ЄДРПОУ 39493634.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Текст судового рішення складено 04.06.2026 року.

Суддя: І. Б. Чайкін