П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/3353/25
Провадження № 22-ц/4815/732/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді доповідача: Боймиструка С.В., суддів: Шимківа С.С., Ковальчук Н.М. 

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:
Рішенням від 01 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики/борговою розпискою від 24.11.2024 року в розмірі 1 407 000 грн. 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 11 256 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням від 08 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задоволено частково.
Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу, в розмірі 10 000.00 грн.

07 лютого 2026 року представник апелянта Семенюк Руслан Анатолійович, що діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (надійшла через систему ЄСІТС «Електронний суд» 09.02.2026 р.) на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року, вважає його таким, що постановлено з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням всіх обставин по справі, у зв`язку з чим вказане рішення суду необхідно змінити, а саме - стягнути витрати на правничу допомогу з відповідача в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що витрати позивача на правничу допомогу документально підтверджені у розмірі саме 40 000.00 грн.: копією договору про надання правової (правничої) допомоги № 09/12 від 09.12.2024 р. та копією рахунку-фактури № 09/12 від 09.12.2024 року.
Окрім того, адвокатом було зроблено та подано адвокатський запит до ГУ Казначейства у Рівненській області для підтвердження сплати судового збору та подавалися до суд ряд заяв процесуального характеру. 
Звертає увагу апеляційного суду, що ціна позову по даній справі становить 1 407 000 грн. (один мільйон чотириста сім тисяч гривень), сума винагороди (гонорару) адвоката при цьому визначена в розмірі 40 000 грн. (сорок тисяч гривень). Це приблизно 2,84% від 1 407 000 грн.
Також вказує, що приймав участь у всіх судових засіданнях по справі та просить врахувати відстань фізичного знаходження адвоката від Рівненського міського суду Рівненської області є значною, зокрема місцем роботи та проживання: Київська область, м. Біла Церква. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 приїжджав до суду знайомитися з матеріалами даної справи, про що міститься відповідна відмітка в матеріалах справи.

Виходячи з вищевикладеного, просить апеляційний суд, додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 у справі №569/3353/25 змінити та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в повному розмірі 40 000 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з розглядом цивільної справи № 569/3353/25 представником позивача на підтвердження понесених витрат у розмірі 40 000 грн. долучені та досліджені судом наступні докази: копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 09/12 від 09.12.2024 р. , копія рахунку-фактури № 09/12 від 09.12.2024 року.
Із матеріалів справи вбачається, що адвокатом Семенюк Р.А. подавалися запити по справі, зокрема: 1) запит до ГУ Казначейства у Рівненській області для підтвердження сплати судового збору №б/н від 24.02.2025 року; 2) клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему «Easycon»; 3) 02 квітня 2025 року підготовче судове засідання призначена на 11:00 год., було відкладено у зв`язку із мінуванням суду, наступна дата судового засідання 12 травня 2025 року на 10:00 год., з викликом сторін. (а.с. 34); 3) клопотання про доручення до матеріалів справи доказів від 03.05.2026 року; 4) 12.05.2025 (вх. №28160/25-вх.) адвокатом Семенютою Р.А. подано заяву про розгляд справи без участі; 5) 29.05.2025 року подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи; 6) 29.10.2025, 18.11.2025 року представник позивача брав участь у судових засіданнях поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (а.с. 63-69, 77-83); 7) подавались клопотання про розгляд справи без участі.
Заяву про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи №569/3353/25 подано 04.12.2025 року через систему ЄСІТС «Електронний суд», протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
30.12.2025 р. представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Коханою О.О. подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування заяви вказувала на недостатність доказів понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 40 000.00 грн., звертала увагу суду першої інстанції на відсутність доказів фактичної оплати позивачем (банківська виписка, квитанція, прибутковий касовий ордер, тощо) за договором про надання правничої допомоги від 09.12.2024 року, вказувала, що матеріали справи не містять акту виконаних робіт.
Заява про ухвалення додаткового рішення є неконкретизованою, щодо заявленої суми понесених витрат, згідно Договору про надання правничої допомоги №09/12 від 09.12.2024 року.
Покликалась на критерій розумності та реальності, співмірності суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом, відсутність акту виконаних робіт ОСОБА_2 вважає, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 40 000 грн. має бути відмовлено повністю. Враховуючи наведені аргументи сума витрат на оплату професійної правничої допомоги, відповідачем було визнано суму 7000 грн.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Апеляційний суд приходить до переконання, що надані відповідачем докази про понесення ним судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є достатніми, допустимими і достовірними, а витрати на оплату послуг адвоката – доведеними, однак не дають можливості встановити обсяг фактично наданих послуг та час, витрачений на їх виконання та оцінити співмірність виконанихадвокатом робіт.
Виходячи із встановлених обставин справи та норм процесуального законодавства, з огляду на предмет та підстави позову, а саме, що дана справа є типовою для даного виду цивільно-правових відносин, обсяг документів є незначним, судова практика зі спірного питання є усталеною та її застосування не потребує додаткового вивчення, справа не потребувала проведення складних розрахунків, призначення експертиз, враховуючи фактичну участь у двох судових засіданнях, відсутність витребування додаткових доказів, судом першої інстанції вірно розраховано їх розмір.
У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 375 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий        Боймиструк С.В.

Судді:         Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.