Справа № 341/1859/25 
Провадження № 33/4808/158/26 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Мергель М.Р. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Зелінського П.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Зелінського П.Л. на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2026 року відносно нього, –
в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665,6 грн. судового збору.
Згідно постанови,  ОСОБА_1  27 жовтня 2025 року о 04 год. 45 хв. у с. Слобідка Більшівцівська по вул. Полудневій, керував транспортним засобом Ауді А4, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у медичному закладі КНП «Галицька лікарня», висновок від 27.10.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник Зелінський П.Л. вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги зміст, повноту та достовірність доказів, формально підійшовши до встановлення факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння 27 жовтня 2025 року. Вказує на грубе порушення порядку проведення огляду водія, встановленого статтею 266 КУпАП та спільною Інструкцією МВС та МОЗ України № 1452/735. Зокрема, прилад, яким проводився огляд, відсутній у Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Крім того, згідно з офіційними даними виробника, газоаналізатори «Drager Alcotest» моделей 6810 та 6820 не пройшли необхідну повірку, а їх використання з несанкціонованими мундштуками, закупленими ГУНП в Івано-Франківській області, робить результати вимірювання недостовірними. Оскільки огляд було проведено несертифікованим приладом із порушенням встановленої процедури, його результати згідно з ч.5 ст. 266 КУпАП та п. 22 Розділу III Інструкції вважаються недійсними та не можуть бути використані як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує, що фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 495210 та покладені в основу постанови суду першої інстанції, не відповідають дійсності та спростовуються наявними доказами. Зокрема, у протоколі зазначено, що 27 жовтня 2025 року о 04:45 годині в селі Слобідка Більшівцівська по вулиці Полудневій водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A4 у стані алкогольного сп`яніння, проте цей запис прямо суперечить матеріалам відеофіксації. Згідно з відеозаписом, який міститься у матеріалах справи, саме у вказаний час о 04:45 годині ОСОБА_1 вже перебував на території КНП «Галицька лікарня», що робить фізично неможливим вчинення ним правопорушення у місці, вказаному працівниками поліції. Більше того, викликає обґрунтовані сумніви логіка подій, за якої особа могла б за лічені хвилини подолати відстань між населеними пунктами, пройти медичний огляд та повернутися до службового авто, що свідчить про внесення до протоколу недостовірних відомостей щодо часу та місця зупинки. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє належним чином оформлене направлення на медичний огляд, а самому водію не було роз`яснено його право на правову допомогу, що є прямим порушенням права на захист. Також зазначається, що поліцейські не дотрималися встановленого законом порядку проведення огляду, який має розпочинатися з пропозиції пройти його на місці зупинки за допомогою технічних засобів. Замість цього водій, за версією поліції, нібито самостійно рухався до лікарні, хоча матеріали справи не містять жодних даних про його законне відсторонення від керування транспортним засобом, як того вимагає ст.266 КУпАП. Навпаки, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 продовжував перебувати за кермом свого автомобіля вже на території медичного закладу, що підтверджує відсутність дій поліції щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та відсторонення потенційно нетверезого водія. Крім того, апелянт вказує на невідповідність особового складу працівників поліції, які фактично здійснювали зупинку та направляли на огляд, тим особам, які вказані у процесуальних документах. Системне ігнорування вимог Інструкції щодо обов`язкового використання відеозапису під час відсторонення від керування та огляду, або залучення двох свідків у разі неможливості такої фіксації, призвело до того, що протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП. 
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у справі.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будь яких клопотань не подавав.
Його захисник Зелінський П.Л. в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.
Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №495210 від 27.10.2025 року (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с.2); висновком з медичного закладу про перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння (а.с.4); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с. 10).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
На відеозаписах з камер працівників поліції (а.с.10), зафіксовано автомобіль Ауді, н.з. НОМЕР_1 , припаркований біля Галицької районної лікарні в якому перебував ОСОБА_1 та який стверджував, що очікував свою дружину. Надалі відеозапис містить дані про патрулювання дороги Мукачево-Львів, під час якого виявлено рух автомобіля Ауді, н.з. НОМЕР_1 який рухався в зустрічному напрямку. Працівники поліції розвернулися і наздогнали автомобіль Ауді увімкнувши проблискові маячки червоного та синього кольорів. Перед зупинкою автомобіль Ауді звернув з головної дороги у бік с. Слобідка Більшівцівська і, не здійснивши зупинку на знак «Стоп», переїхав через залізничний переїзд, після чого зупинився на узбіччі. За кермом перебував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Працівник поліції повідомив водію про орієнтування щодо керування автомобілем особою у нетверезому стані, озвучив про виявлення ознак алкогольного сп`яніння і запропонував пройти огляд на місці зупинки ТЗ. ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився і погодився пройти відповідний огляд у медичному закладі. Також, на відеозаписі зафіксовано прибуття до лікарні і подальше проходження водієм огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Результат огляду – позитивний. Працівники поліції повідомили водію його права, склали протокол, від отримання примірника якого, від підписів та від пояснень ОСОБА_1 відмовився. При цьому особі повідомлено про місце розгляду справи та про те, що примірник протоколу буде надіслано поштовою кореспонденцією.
Зазначені обставини вказують, що працівники поліції двічи спілкувалися з ОСОБА_2 . Пергий раз, коли його автомобіль був припаркований на території лікарні, його огляд на стан сп`яніння не проводився. Другий раз, коли зафіксовано факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, було проведено огляд в закладі охорони здоров`я.
Ці ж обставини підтверджуються і рапортом працівника поліції (а.с.3) щодо виклику та виїзду наряду поліції на територію лікарні 27.10.2025 року о 3 годині 11 хвилин.
За таких обставин, суд не бере до уваги доводи сторони захисту, що огляд на стан сп`яніння відбувся до початку керування Капусняком транспортним засобом.
Невірно виставлений час на нагрудних камерах поліцейських не вказують на недопустимість цих доказів, а також на отримання їх за іншим фактом спілкування з ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги про недопустимість результатів медичного огляду у зв`язку з використанням несертифікованого технічного засобу не заслуговують на увагу, оскільки стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено не лише показаннями приладу, а й підтверджено висновком закладу охорони здоров`я, складеним у встановленому законом порядку, який сам по собі є належним та допустимим доказом відповідно до вимог ст.251 КУпАП. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про недійсність цього висновку або порушення порядку його складання, матеріали справи не містять, а наведені у скарзі припущення ґрунтуються виключно на узагальнених твердженнях і не підтверджені жодними об`єктивними даними.
Безпідставними є також посилання апелянта на істотні порушення порядку проведення огляду, передбаченого ст.266 КУпАП. Як убачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, працівники поліції запропонували водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу, від чого ОСОБА_1 відмовився та висловив згоду пройти огляд у медичному закладі, після чого був доставлений до лікарні, де такий огляд і проведено. Таким чином, порядок, визначений законом, дотримано, а доводи про його порушення є надуманими.
Твердження захисника про відсутність належного направлення на медичний огляд та нероз`яснення прав спростовуються матеріалами відеофіксації, з яких убачається, що ОСОБА_1 було повідомлено його процесуальні права, а сам він усвідомлено погодився на проведення огляду в медичному закладі. Відмова особи від підпису протоколу та отримання його примірника не свідчить про порушення її прав, а лише підтверджує реалізацію нею свого процесуального права.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо невідповідності часу та місця вчинення правопорушення зазначених у протоколі, фактичним обставинам події. Зіставлення даних протоколу, медичного висновку та відеозаписів свідчить про їх узгодженість у частині часу подій: час, зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, кореспондується з часом проведення медичного огляду та загальною хронологією подій, відображених на відеозаписах. При цьому сам факт перебування особи у медичному закладі у близький проміжок часу із вчиненням правопорушенням не спростовує встановлених обставин керування у стані сп`яніння, а навпаки підтверджує послідовність дій працівників поліції щодо доставлення водія на огляд.
Посилання апелянта на відеозапис, на якому відображено інший час, не впливають на правильність висновків суду, оскільки, як встановлено під час апеляційного розгляду, на одному з відеофайлів час відображається некоректно та зміщений приблизно на одну годину вперед, що об`єктивно пояснює наявні розбіжності та не спростовує загальної узгодженості доказів між собою. Водночас інші відеозаписи, а також письмові докази у справі містять послідовну та логічну інформацію щодо перебігу подій, яка узгоджується між собою та підтверджує факт вчинення правопорушення саме у час, зазначений у протоколі.
Доводи апеляційної скарги про невідсторонення від керування транспортним засобом також не знайшли свого підтвердження, оскільки з відеозаписів убачається, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції здійснили необхідні процесуальні дії, а подальше переміщення до медичного закладу відбувалося під їх контролем та в межах реалізації процедури огляду. 
Не знаходять свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про невідповідність складу працівників поліції, що здійснювали оформлення метеріалів справи. Як вбачається з відповіді начальника ВП №3 (Галич) Івано-Франківського РУП, працівник поліції який виявив правопорушення та складав протокол дійсно знаходився на службі в день події правопорушення.
Таким чином, висновки суду першої інстанції викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
За таких обставин, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не було встановлено підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Зелінського П.Л. залишити без задоволення. 
Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         Ф.С. Шигірт