Окрема думка 
Судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіГрушицького А. І.

17 червня 2026 року
м. Київ

справа № 716/1243/21
провадження № 61-5431св24

У червні 2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - приватний нотаріус Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовська Т. М., про визнання недійсними відмов від прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, витребування майна у добросовісного набувача, скасування реєстрації права власності на спадкове майно та визнання права власності на спадкове майно.

Заставнівський районний суд Чернівецької області рішенням від 20 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав недійсною заяву ОСОБА_1 від 06 жовтня 2016 року, якою вона відмовилася від прийняття спадкового майна після померлої матері ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 , складену секретарем виконавчого комітету Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Білоус С. С.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовив.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовив.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнив частково.

Визнав недійсною заяву ОСОБА_2 від 29 серпня 2016 року, якою вона відмовилася від прийняття спадкового майна після померлої матері ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 , складену секретарем виконавчого комітету Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Білоус С. С.

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину у частині 1/7 частки спадкового майна, зареєстроване в реєстрі за № 1625, видане 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Малітовською Т. М. на ім`я ОСОБА_3 , на спірний житловий будинок.

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину у частині 1/7 частки спадкового майна, зареєстроване в реєстрі за № 1707, видане 27 листопада 2016 року приватним нотаріусом Малітовською Т. М. на ім`я ОСОБА_3 , на земельну ділянку з кадастровим номером 7321588800:02:003:0076, площею 0,0825 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину у частині 1/7 частки спадкового майна, зареєстроване в реєстрі за № 1633, видане 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Малітовською Т. М. на ім`я ОСОБА_3 , на земельну ділянку з кадастровим номером 7321588800:01:005:0021, площею 1,4075 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину у частині 1/7 частки спадкового майна, зареєстроване в реєстрі за № 1629, видане 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Малітовською Т. М. на ім`я ОСОБА_3 , на земельну ділянку з кадастровим номером 7321588800:01:008:0020, площею 2,3852 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину у частині 1/7 частки спадкового майна, зареєстроване в реєстрі за № 1631, видане 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Малітовською Т. М. на ім`я ОСОБА_3 , на земельну ділянку з кадастровим номером 7321588800:01:008:0019, площею 2,0543 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Визнав за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , а саме на: 
- 1/7 частку спірного житлового будинку літ. А, загальною площею 32,4 кв. м, житловою площею 14,20 кв. м; 1/7 частку вбиральні літ. Е; 1/7 частку огорожі № 1-2;
- 1/7 частку земельної ділянки з кадастровим номером 7321588800:02:003:0076;
- 1/7 частку земельної ділянки з кадастровим номером 7321588800:01:005:0021; 
- 1/7 частку земельної ділянки з кадастровим номером 7321588800:01:008:0020; 
- 1/7 частку земельної ділянки з кадастровим номером 7321588800:01:008:0019.

Витребував на користь ОСОБА_2 з володіння ОСОБА_4 1/7 частку спірного житлового будинку та господарських споруд та 1/7 частку земельної ділянки з кадастровим номером 7321588800:02:003:0076.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовив.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовив.

Суд першої інстанції керувався тим, що позивач ОСОБА_2 після смерті матері спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем у спірному житловому будинку. Врахувавши те, що нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також те, що заява про відмову від прийняття спадщини підписана не ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача було незаконно позбавлено права власності на 1/7 частку у належному їй спадковому майні і таке її право підлягає захисту шляхом визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих на ім`я ОСОБА_3 , у частині 1/7 частки спадкового майна.

Чернівецький апеляційний суд постановою від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення.

Апеляційні скарги ОСОБА_3 задовольнив частково.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 скасував. Ухвалив нове судове рішення у цій частині про відмову у задоволенні позову.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/7 частку спірного житлового будинку та 1/7 частку спірної земельної ділянки з кадастровим номером 7321588800:02:003:0076, площею 0,0825 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, скасував. Ухвалив нове судове рішення у цій частині про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишив без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_2 є такою, яка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки вона постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини, а сторона відповідачів цю обставину документально не спростувала належними та допустимими доказами. При цьому суд урахував, що протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, ОСОБА_2 не заявила про відмову від спадщини. Також, урахувавши, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, однак свідоцтва про право на спадщину на все спірне спадкове майно видані лише відповідачу ОСОБА_3 , в тому числі й на частку позивача ОСОБА_2 , дійшов висновку про порушення її права на належну їй частку у майні, успадкованому від матері, у зв`язку з чим погодився з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для визнання недійсними оспорюваних свідоцтв про право на спадщину в частині 1/7 частки спадкового майна (у межах заявлених позовних вимог), виданих 15 та 27 листопада 2016 року приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т. М. на ім`я ОСОБА_3 .

Верховний Суд постановою від 17 червня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гірчак Н. А., залишив без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Поляк П. П., задовольнив частково.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 березня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину скасував. Ухвалив у цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнив частково.

Вніс зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1625, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині (житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ) складає 6/7.

Вніс зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 27 листопада 2016 року приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1707, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині (земельна ділянка з кадастровим номером 7321588800:02:003:0076, площею 0,0825 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) складає 6/7.

Вніс зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1633, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині (земельна ділянка з кадастровим номером 7321588800:01:005:0021, площею 1,4075 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області) складає 6/7.

Вніс зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1629, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині (земельна ділянка з кадастровим номером 7321588800:01:008:0020, площею 2,3852 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області) складає 6/7.

Вніс зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1631, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині (земельна ділянка з кадастровим номером 7321588800:01:008:0019, площею 2,0543 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області) складає 6/7.

В іншій частині рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року, додаткове рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2023 року у нескасованій та незміненій після апеляційного перегляду частинах, постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 березня 2024 року залишив без змін.

В цілому погоджують зі висновками судів про те, що права позивача ОСОБА_2 порушені та мають бути захищені в судовому порядку, проте не погоджуюсь із висновком Верховного Суду щодо можливості застосування з ініціативи суду такого способу захисту як внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, виданих ОСОБА_3 , у зв`язку з чим на підставі статті 35 ЦПК України висловлюю окрему думку на вказану постанову.

У статті 1300 ЦК України встановлено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі статтею 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У цивільному законодавстві чітко не розмежовано, у яких випадках необхідно заявляти вимогу про визнання свідоцтва недійсним (повністю або частково) (стаття 1301 ЦК України), а в яких - про внесення змін до свідоцтва (стаття 1300 ЦК України).

У переважній більшості спадкових справ спадкоємці заявляють вимоги саме про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, позови про внесення змін до свідоцтв у практиці зустрічаються значно рідше.

У справі, що переглядалася Верховним Судом позивач серед інших позовних вимог заявила також вимогу про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину. Суди першої та апеляційної інстанцій зробили висновок про необхідність визнання недійсними свідоцтв у частині 1/7 частки спадкового майна. З таким висновком позивач ОСОБА_2 погодилася, оскільки не оскаржувала ці судові рішення, що свідчить про те, що суд застосував ефективний спосіб захисту її порушених прав як спадкоємця. Позовних вимог про внесення змін до свідоцтв вона не заявляла. 

Верховний Суд у свої постанові вказав, що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули належної уваги на те, що у випадку незгоди спадкоємця з частками у праві на спадщину, зазначеними у відповідному свідоцтві на спадщину, виданому іншому спадкоємцеві, належним способом захисту слід вважати внесення змін до такого свідоцтва, а не визнання його недійсним, пославшись при цьому на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року в справі № 504/3606/14-ц.

Проте, у справі, яка була на розгляді об`єднаної палати, позивач, серед інших вимог, заявляв також вимогу про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом, тобто сам просив застосувати такий спосіб захисту порушених прав.

Незважаючи на те, що такі його вимоги були задоволені судом касаційної інстанції, у травні 2026 року позивач подав до Верховного Суду заяву про виправлення арифметичної помилки у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 504/3606/14-ц, зазначаючи про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 січня 2026 року, в якій вказано про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину згідно з частками, встановленими постановою Верховного Суду від 04 листопада 2024 року.

Отже, за наявності судового рішення на його користь позивач, протягом тривалого часу так і не зміг оформити свої спадкові права, що свідчить про недостатню ефективність такого способу захисту прав як внесення змін до свідоцтва та практичну складність в реалізації відповідного судового рішення.

Перенесення суто теоретичних конструкцій в площину практичної діяльності із закріплення в судових рішеннях не завжди сприяє виконанню завдань цивільного судочинства, а інколи взагалі призводить до неможливості реалізації особою її законних прав та інтересів. 

Згідно зі статтею 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду не лише у випадку, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У цій справі виник саме такий «інший випадок», тому на мою думку, оскаржувані судові рішення в частині часткового визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину слід було залишити без змін.

Суддя А. І. Грушицький