ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1396/26 Справа № 188/1736/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 травня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Оверченко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Оверченко Оксани Анатоліївни, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,- 
на постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 05.05.2025 о 10 годині 20 хвилин в с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 1-г, дорога 1090 км М-30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти освідчення на Драгері та проїхати до лікарні для встановлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, таким чином порушивши вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови суду як незаконної та необґрунтованої, ухваленої з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права, оскільки під час розгляду справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам.
Посилається на те, що при перегляді відеозапису з бодікамери № 799209 від 05 травня 2025 року видно, що ОСОБА_1 знаходиться в приміщенні стаціонарного посту, сидить на стільці, а напроти нього інспектор поліції, який представився та запитав анкетні дані ОСОБА_1 . При цьому весь час говорить тільки інспектор. Запитавши у ОСОБА_1 , чи вживав він, що саме і коли, працівник поліції отримав чітку відповідь, що не виживав.
О 02:06 поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи буде він продувати Драгер на стан алкогольного сп`яніння та чи буде їхати до лікарні, при цьому у порушення вимог КУпАП, не роз`яснив собі, яка притягається до адміністративної відповідальності наслідки відмови, механізм проходження огляду та не вказав в яку лікарню слід їхати.
При перегляді відеозапису 799209, вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, тремтіння пальців рук - не має, на запитання поліцейського ОСОБА_1 надає чіткі відповіді, тобто його у повній мірі відповідає поведінці адекватної людини.
В матеріалах адміністративної справи відсутні згадування про свідків вказаних обставин, не зазначено чи були на місці складення протоколу поняті, також поліцією не було відібрано письмових пояснень у ОСОБА_1 по факту події 05.05 2025 року.
Відеозапис № 799209, який наявний в матеріалах адміністративної справи та оглянутий в судовому засіданні, є неповним, оскільки не містить відомостей фіксації руху та зупинки транспортного засобу AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , процедури виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а відео розпочинається з якогось приміщення, де вже знаходиться ОСОБА_1 .
Таким чином відеозапис № 799209 не відображає повну хронологію подій, яка мала місце 05.05.2025, що свідчить про недотримання вимог законодавства щодо фіксування правопорушення.
Натомість протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 320786 від 05.05.2025 має фіксування того, що 05.05.2025 о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. При цьому відеозапис № 799209 починається з 10 год.27 хв.
Адвокат зазначає, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі — направлення) щодо ОСОБА_1 , не містить підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не несе інформації, яка б могла підтвердити чи спростувати факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Тим паче в графі «У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: ..» стоїть прочерк.
Час складання направлення є «нечитабельним».
На відеозапису № 799209 відсутня фіксація складання направлення та повідомлення ОСОБА_1 про складання такого направлення.
В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - Акт) вказаний Драгер № 6870 чи № 8890, при цьому до матеріалів адміністративної справи не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
В рядках: «результати огляду на стан сп`яніння» та «з результатами згоден» зазначено- відмова від підпису, а свідками зазначена бодікамера.
На відеозапису № 799209 відсутня фіксація складання Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 та не має фіксації відмови останнього від підпису Акту.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 320786 року від 05.05.2025 відсутні чіткі та узгоджені між собою докази, які б підтверджували обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, тому твердження про порушення ОСОБА_1 п.2.9.а Правил дорожнього руху України не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджено належними доказами.
Також в матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що на думку захисника свідчить про те, що навіть попри складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній продовжив свій рух.
Дані обставини викликають сумніви в упередженості дій співробітників поліції, якими не були виконані вимоги ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений Законом, оскільки всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все одно не було відсторонено від керування транспортним засобом.
Також захисник зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки письмовим поясненням ОСОБА_1 та заступника командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 відносно події, які відбувалися 05 травня 2025 року.
На відеозапису № 799209 видно, що інспектор поліції, роздрукувавши протоколу, показав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності де треба поставити підпис, тобто умисно ввів ОСОБА_1 в оману, не роз`яснив наслідки складання протоколу, не запропонував написати свої пояснення та не надав належного часу для ознайомлення із складеними документами. Однак наявність підпису у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вини. Вказане підтверджується практикою Верховного суду, викладеної у постанові від 22.07.2019 у справі № 757/2757/16-а, у постанові від 15.05.2019 у справі № 537/2088/17, у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17.
На підставі наведеного захисник просить постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи думку захисника Оверченко О.А., яка не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає можливим провести апеляційний перегляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП.

Захисник Оверченко О.А. підтримала доводи поданої апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, просила постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, які перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №320786 від 05.05.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 05 травня 2025 о 10 годині 20 хвилин в с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 1-г, дорога 1090 км М-30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти освідчення за допомогою газоаналізатора Драгер та проїхати до лікарні для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
У графі “Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності” нічого не зазначено.
Технічний засіб відеозапису: бодікамера № 799209.
Вказано, що посвідчення водія ОСОБА_1 не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, складено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено дату, час та місце розгляду справи, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .
Протокол підписаний працівником поліції, який його складав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до направлення на огляд подія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 05.05.2025 водій ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здорова — Першотравенська міська лікарня для визначення стану сп`яніння (а.с.5).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів убачається, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, тремтіння рук, почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с.6).
Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення ним вимог п. 2.1 ПДР, а саме за керування 05.05.2025 о 10:43 годині в с. Миколаївка вул. Першотравнева, 1-г, транспортним засобом AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 по дорозі 1090 км, траса М-30, не маючи при собі посвідчення водія категорії «В» (а.с.7).

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 05.05.2025 о 10.20 годин під час несення служби на БП Х-9, автодорога М-30, 1090 км «Стрий — Ізварине», по вул. Першотравневій, 1-г в с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області, було зупинено автомобіль марки AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з водієм було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, у нього була невиразна мова та нестійка хода. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у Першотравенській міській лікарні або продути алкотестер-драгер, на що останній відмовився під відеофіксацію на службову бодікамеру № 799209.
ОСОБА_1 була роз`яснена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП, також роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції.
Стосовно водія ОСОБА_1 складено електронний адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 320786 та електронну адміністративну постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП серії ЕНА № 4656804 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься на одному DVD-диску, долученому до матеріалів справи (а.с.9), на яких наявний один поєднаний файл під назвою «export-des29».
На відеозапису з нагрудної камери № 799209 від 05.05.2025 тривалістю 10:27:09 — 10:55:52 годин видно, що працівник поліції та водій, як у подальшому буде встановлено ОСОБА_1 , перебувають у приміщенні блок-посту.
Працівник поліції: «Добрий день! Згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» наша з Вами розмова записується на бодікамеру № 799209. Я старший лейтенант поліції Кулик Владислав Вікторович, ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Назвіть будь ласка своє прізвище, ім`я, по батькові, дату народження та місце проживання».
ОСОБА_1 : « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаю в АДРЕСА_1 ».
Працівник поліції о 10:26:05 годин: «Ви керували транспортним засобом AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 , вірно?»
ОСОБА_1 о 10:28:07 годині: «Так».
Працівник поліції: «Вас зупинено працівником поліції, а саме мною, на стаціонарному блок-посту в с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області по вул. Першотравневій, 1-Г, дорога 1090 км, ч-9, блок -пост, траса М-30, 05 травня 2025 року о 10 годині 25 хвилин. Під час спілкування у Вас виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, почервоніння обличчя (10:28:55 годин). Коли Ви останній раз вживали спиртні напої? Якщо вживали, то які саме та коли?»
ОСОБА_1 о 10:29:00 годин: «Я не вживав».
О 10:29:05 годині працівник поліції: «Ви будете проходити освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння? Продувати Драгер будете?»
ОСОБА_1 о 10:29:08 годині: «Відмовляюсь».
Працівник поліції: «До лікарні їхати з метою визначення стану алкогольного сп`яніння будете?»
ОСОБА_1 о 10:29:11 годині: «Відмовляюсь».
Працівник поліції: «Я Вас зрозумів. Права при собі маєте?»
ОСОБА_1 о 10:29:22 годині: «Забув дома».
Працівник поліції: «Системи «Дія» у Вас при собі немає?»
ОСОБА_1 : «Немає».
О 10:29:38 годині працівник поліції роз`яснив водію ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення ст. 63 Конституції України та запитав, він працює.
ОСОБА_1 : «Трактористом, неофіційно» .
Працівник поліції о 10:32:00 годин: «Щодо Вас буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення за керування автомобілем без прав за ч.1 ст. 126 КУпАП, а також протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду та відсторонено від керування транспортним засобом. Вам зрозуміло?Питання є?»
ОСОБА_1 о 10:32:06 годині: «Зрозуміло. Питань немає».
Далі на відео зафіксовано, що працівник поліції переходить до складення адміністративних матеріалів.
О 10:51:47 годині працівник поліції надав водію ОСОБА_1 для ознайомлення постанову про накладення адміністративного стягнення та протокол про адміністративне правопорушення, які останній підписав після прочитання (о 10:52:59 годині та о 10:54:11 годині, відповідно).
Працівник поліції о 10:55:40 годині: «Ознайомились, розписались?»
ОСОБА_1 : «Так».
Працівник поліції: «Питання є? Скарги є?»
ОСОБА_1 : «Немає».
На переконання апеляційного суду досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.
Фактичні обставини, зафіксовані на зазначених відеофайлах, зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті працівника поліції та постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інформації, у своїй сукупності, спростовують твердження захисника про те, що працівниками поліції не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинку його транспортного засобу інспектором поліції та факт виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. 
Як убачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 799209 від 05.05.2026, о 10:28:05 годині останній, звертаючись до водія ОСОБА_1 запитав, чи вірно, що він керував транспортним засобом AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 , що його було зупинено працівником поліції на стаціонарному блок-посту в с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області по вул. Першотравневій, 1-Г, дорога 1090 км, блок-пост, траса М-30, 05 травня 2025 року о 10 годині 25 хвилин та під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, почервоніння обличчя. На що водій ОСОБА_1 відповів, що все вірно (о 10.28:10 годин). Крім того, за весь час спілкування з працівником поліції водій ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факти керування ним транспортним засобом, зупинку його автомобіля працівником поліції та виявлення ознак алкогольного сп`яніння. 
Крім того апеляційний суд звертає увагу адвоката на те, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, причин такої зупинки транспортного засобу, встановлення порушень ПДР, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Тому апеляційні доводи про відсутність фіксування на відео факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , факту зупинки його працівниками поліції, як підстави для висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає слушними.
Оспорювання в апеляційній скарзі наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, як підстави для закриття провадження у справі, є безпідставним, оскільки його було притягнуто за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння, у встановленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Законодавство про адміністративне правопорушення не передбачає можливості оспорювання водієм встановлених уповноваженою особою ознак алкогольного сп`яніння, внаслідок чого заперечення апелянтом таких ознак є невмотивованими.
Апеляційні доводи захисника про те, що відеозапис долучений до матеріалів справи не містить повного запису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, на переконання апеляційного суду хоча і є слушними, проте такий недолік не можна вважати істотним, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи.
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.
Що стосується апеляційних доводів про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначення даних про свідків та понятих, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи, працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були застосовані спеціальні технічні засоби відеозапису, тому проводити огляд останнього у присутності свідків не було необхідності. Запрошення понятих для участі у проведенні огляду водія на перебування у стані алкогольного сп`яніння, не передбачено законодавством.
Аналізуючи твердження апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки поліцейський не роз`яснив водію ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає таке. 
Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п.3,6,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);
- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Як убачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, о 10:28:55 годині працівник поліції вказав ОСОБА_1 на виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запитав, чи вживав він алкоголі напої. ОСОБА_1 заперечив цей факт. Поліцейський у свою чергу запитав у водія, чи буде він проходити огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер чи у медичному закладі (10:29:05 годин). На що водій ОСОБА_1 категорично відмовився (10:29:08 та 10:29:11 годин).
Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, що було зафіксовано на нагрудні камери працівників поліції, останнім після роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних права, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, було повідомлено, що стосовно нього зараз буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також повідомлено, що його відсторонено від керування транспортним засобом (10:32:03 годин). На що особа, як притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що йому все зрозуміло, запитань немає (10:32:06 годин).
Порушень порядку проходження огляду водія на перебування у стані сп`яніння, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції допущено не було. Ствердження апелянта про те, що поліцейський не повідомив водію про наслідки відмови від проходження огляду — не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з нагрудних камер.
Аналізуючи апеляційні доводи сторони захисту про належність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 320786 від 05.05.2025, 05 травня 2025 о 10 годині 20 хвилин в с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 1-г, дорога 1090 км М-30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А-6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти освідчення за допомогою газоаналізатора Драгер та проїхати до лікарні для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Протокол підписаний працівником поліції, який його складав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.1).
Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.
Апеляційні доводи про те, що часом зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено 10 годин 20 хвилин, у той час як відеозапис з нагрудної камери поліцейського починається о 10 годин 27 хвилин, на переконання апеляційного суду не впливають на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 , якому ставиться у провину саме його відмова, як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, про що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 320786 від 05.05.2025 та зафіксовано відеозаписом з нагрудних камер поліцейських — 10:29:08 та 10:29:11 годин.
Доводи апелянта про те, що направлення на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду водія є неналежними доказами, оскільки: не містять підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; на відеозапису відсутня фіксація складання працівниками поліції зазначених документів, - не свідчить про порушенням працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ці документи є підставою для проведення огляду в медичному закладі та складається лише у випадку направлення особи до медичного закладу з метою проходження огляд на стан сп`яніння, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, то у працівників поліції були відсутні правові підстави для їх складання.
Твердження адвоката про відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування спростовуються матеріалами справи, а саме: рапортом працівника поліції, де зазначено, що водія відсторонено від керування транспортним (а.с.8); та відеозаписом з нагрудної камери, де зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлено про відсторонення його від керування автомобілем (10:32:03 годин). До того ж, цей факт не спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ні ОСОБА_1 , ні його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб – працівників поліції. Таким чином твердження сторони захисту про упереджені дії поліцейських, які полягають у недолученні до матеріалів справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування; у введені ОСОБА_1 в оману та не роз`яснення йому наслідків складання протоколу про адміністративне правопорушення; не запропонуванні написати свої пояснення; а також не долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, є неспроможними та розцінюються апеляційним судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.
Разом з цим, на переконання апеляційного суду, є некоректними посилання апелянта на правові позиції КАС Верховного Суду, викладені у справах № 757/2757/16-а, № 537/2088/17, 357/10134/17, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.
В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до хибного власного тлумачення захисником фактичних обставин адміністративного правопорушення, без їх належного співвідношення до факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що ставиться йому у провину, а тому ці доводи не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які апелянт акцентувала увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.
Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної захисника Оверченко О.А. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Оверченко Оксани Анатоліївни, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — залишити без задоволення, а постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО