Єдиний унікальний номер №538/224/26
Провадження №2/538/460/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого судді - Кунець М.Г.,
секретаря судового засідання - Петрової С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул.Лісова, 2, м.Бровари, Київська область) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Суд
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції сторін.

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі-позивач) звернулося до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 29 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8714894.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
28 жовтня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28102025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.10.2025 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 276,00 грн., з яких: 4400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5236,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 3640,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. 
До того ж, 13 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 71582832.
Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенцій з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №10 від 25 липня 2025 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 900,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 450,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 6 000,00 грн. сума заборгованості за пенею, 450,00 грн. комісія за надання кредиту.
Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 23 176,00 грн. та судові витрати.

1.2. У поданому 04 березня 2026 року відзиві на позовну заяву, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Панченко О.В., просить суд задовольнити позов про стягнення заборгованості частково, а саме в частині стягнення боргу по тілу кредиту за кредитними договорами у загальному розмірі 7300 грн. В решті позову просить відмовити з огляду на те, що відповідач з 07 червня 2019 року і по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , а тому відноситься до категорії військовослужбовців, які мають пільги щодо звільнення від нарахування процентів за користування кредитом.

1.3. 12 березня 2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідачем не надано докази того, що на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Лохвицького районного суду від 13 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання сторони в справі не викликалися, однак повідомлялися про розгляд вказаної судової справи судом. 
Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що вказав у позовній заяві, позовні вимоги підтримав повністю.

04 березня 2026 року представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Панченко О.В., подано відзив на позов, в якому представник просить позовні вимоги задовольнити частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.
12 березня 2026 року представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подано відповідь на відзив, в якому товариство просить задовольнити позов про стягнення заборгованості повністю.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, приходить до наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 29 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 8714894 про надання споживчого кредиту (а. с. 9-13).
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Підписанням кредитного договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.
28 жовтня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28102025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 15-16).
Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.10.2025 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 276,00 грн., з яких: 4400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5236,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 3640,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 19-25). 
До того ж, 13 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71582832 (а. с. 31 -37).
Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенцій з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 40-44).
Відповідно до реєстру боржників №10 від 25 липня 2025 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 900,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 450,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 6 000,00 грн. сума заборгованості за пенею, 450,00 грн. комісія за надання кредиту (а. с. 45 -48).

Представник відповідача у поданому відзиві, посилається на те, що з 07 червня 2019 року і по теперішній час він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . Тому, вважає, що в частині позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, слід відмовити, оскільки відсотки за кредитом нараховані неправомірно, так як в період їх нарахування він був мобілізований і на нього поширюються гарантії передбачені п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Норми права, які застосував суд.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. 
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). 
Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до пункту першого статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Із статті 514 ЦК України вбачається, щл до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 

Мотивована оцінка і висновки суду.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань позичальником за договорами про надання банківських послуг, отже є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Представник відповідача у поданому відзиві не заперечує наступних юридичних фактів: укладення кредитних договорів, отримання кредитних коштів за кредитними договорами та наявності заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_3 від 03.06.2019 ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з 07.06.2019 призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину (а.с. 86-87). 
19.12.2019 на підставі наказу ком.в/ч НОМЕР_2 від 19.12.19 № 40-РС відповідач прийнятий на військову службу за контрактом.
Наразі відповідач перебуває у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 (а. с.88).
Зазначені документи свідчать, що відповідач отримав кредит у період перебування на військовій службі.
Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість.
Із долучених до справи розрахунків заборгованості вбачається, що у відповідача утворилася заборгованість: за кредитним договором № 8714894 від 29.01.2025 у розмірі 13276,00 грн., з яких: 4400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5236,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 3640,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами; за кредитним договором № 71582832 від 13.03.2025 у розмірі 9 900,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 450,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 6 000,00 грн. сума заборгованості за пенею, 450,00 грн. комісія за надання кредиту.
В той же час, відповідач не погоджується із нарахованою сумою відсотків за користування кредитами, оскільки в період їх нарахування був мобілізований і на нього поширюються гарантії передбачені п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.
Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Аналіз п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 1357-IX від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, свідчить про те, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію.
Судом встановлено, що на відповідача з 07.06.2019, як на військовослужбовця, поширювалися пільги передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та на час його перебування на військовій службі не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом.
Законодавець не пов`язує надання зазначеної пільги з повідомленням про це кредитора, а також з часом укладення кредитного договору та періодом нарахування відсотків. 
За наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).
Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість: за кредитним договором №8714894 від 29.01.2025 у розмірі 4 400,00 грн., з яких: 4400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, а також за кредитним договором № 71582832 від 13.03.2025 у розмірі 3 000,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, що в загальному розмірі становить 7 400,00 грн. В решті позовних вимог, зокрема стягненні відсотків, пені, комісії слід відмовити. 

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки позов задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь товариства судовий збір у розмірі 1062,63 грн.
Керуючись статтями 203, 204, 516, 638, 639, 1054 ЦК України, статтями 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд , 

у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 7 400 (сім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1062 (одна тисяча шістдесят дві) гривні 63 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул.Лісова, 2, м. Бровари, Київська область).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 18 травня 2026 року.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ