Справа № 569/8215/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді О. Левчука, розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла на розгляд позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, згідно якої просить суд скасувати постанову серії ЕНА №6894413 від 24.03.2026.
В обґрунтування позову зазначає, постановою серії ЕНА №6894413 від 24.03.2026 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортним засобом на підставі постанови Рівненського міського суду від 03.02.2026 чим порушив ст. 15 ЗУ Про дорожній рух та при перевірці документів не мав чинного полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1. г ПДР України та п. 2.1. а ПДР України.
Вказує, що в оскаржуваній постанові правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП дописане ручкою, що не допускається. Також заперечую факт скоєння ним адміністративних правопорушень, сокільки постанови Рівненського міського суду від 03.02.2026, якою його позбавлено права керування не існує. При розгляді справи відповідачем не було доведено складу адміністративного правопорушення у його діях і за результатами розгляду оскарження постанови вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно нього - підлягає закриттю.
Ухвалою суду від 06.04.2026 вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
30.04.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що вимоги позивача є безпідставними, винесена поліцейським постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши обставини у справі, судом встановлено таке.
Постановою серії ЕНА №6894413 від 24.03.2026 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Як зазначено у оскаржуваній постанові, 24 березня 2026 року о 00 год. 49 хв. в місті Рівне по вулиці Соборна, 263, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 (далі – ТЗ) , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами на підставі постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2026 року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», та при перевірці документів не мав чинного полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1ґ Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені частинами 1 та 4 статті 126 КУпАП. Об`єднано за частиною 2 статті 36 КУпАП.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно пункту 2.1. «ґ» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення). 
Відповідно до положень п. 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV (далі – Закон №1961-IV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, діючого на території України. 
Пунктом 21.3 ст. 21 цього Закону передбачено, що при використанні транспортного засобу у дорожньому русі особа, яке керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс.
За правилами пункту 21.4. статті 21 Закону №1961-IV у випадку експлуатації транспортного засобу на території України без наявності діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановленої законом. 
Відповідно до вимог ст. 53 Закону №1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 
Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), – тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Згідно з ч. 10 ст. 15 Закону України “Про дорожній рух” забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. 
Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» , контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на момент виникнення спірних відносин), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно із п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Як встановлено судом, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2026 у справі №569/23972/25 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік (https://reyestr.court.gov.ua/Review/133658277).
За правилами ст. 294 КУпАП України постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Таким чином, норми КУпАП України не ставлять в залежність набрання законної сили постанови у справі про адміністративне правопорушення з моментом отримання копії цієї постанови.
При цьому, суд звертає увагу, що за правилами ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Суд наголошує, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2026 у справі №569/23972/25 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 10.10.2025.
Тобто, на момент винесення оскарженої постанови (24.03.2026), позивач, користуючись правами, наданими ст. 268 КУпАП України, міг ознайомитись з матеріалами справи, отримати інформацію про прийняте рішення, та його копію.
Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів, він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права.
В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про відсутність у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів, а тому посилання позивача про те, що постанови Рівненського міського суду від 03.02.2026, якою його позбавлено права керування не існує не заслуговують на увагу, оскільки формальні недоліки при фіксації правопорушення або оформленні постанови патрульної поліції, зокрема щодо дати ухвалення постанови у справі №569/23972/25, не є автоматичною підставою для її скасування та не доводять відсутності факту порушення, що узгоджується з позиціями Верховного Суду викладеними у постанові від 14.02.2018 року по справі № 735/1246/15-а та постанові від 02.10.2024 у справі № 120/12494/23.
Суд зазначає, що неотримання копії постанови у справі про адміністративне правопорушення не змінює дату набрання нею законної сили, а відтак не звільняє від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП України.
Слід також вказати, що позивач знав про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2026 у справі №569/23972/25, серед іншого встановлено, що "Згідно матеріалів справи, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення відбулось в присутності позивача, та ним підписаний. Отже, після оформлення матеріалів та протоколу про адміністративне правопорушення в присутності позивача, останньому було достовірно відомо про наявність щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення в суді. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслав."
Тобто, на момент винесення спірної постанови, постанова суду першої інстанції про позбавлення позивача права керування транспортним засобом була чинною та не оскарженою, а отже з`ясовані судом обставини справи вказують на правомірність винесення спірної постанови.
Щодо доводів позивача про те, що правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП дописане ручкою, слід вказати, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення врегульований Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.15 №1376 (далі - Інструкція).
Так, відповідно до п. 9 розділу IV Інструкції, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.
Таким чином, відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення може вважатися зіпсованим лише до підпису цієї постанови, особою, щодо якої вона винесена.
Так, з оскаржуваної постанови слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ч. 1 та 4 ст. 126 КУпАП, які об`єднано за ч.2 с.36 КУпАП. При цьому, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 36 КУпАП дописано власноруч. Водночас судом враховується, що копія спірної постанови отримана позивачем в день її складення, про що свідчить п. 9 постанови, відповідно внесені до постанови дописи працівником поліції були зазначені до підпису особи, щодо якої вона винесена - ОСОБА_1 та не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.
Крім того, такі доводи позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків, у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.
Відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене вище та аналізуючи здобуті по справі докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень є доведена, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач: Управління патрульної поліції у Рівненській області (33000, м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд.14а) Департамент патрульної поліції Національної поліції України, (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ІК 40108646).
Повне судове рішення складене та підписане 07.05.2026.

Суддя О. Левчук