Справа № 420/32152/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням раніше виплачених сум. 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 24.01.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 30.12.2024 року отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач спочатку отримувала пенсію за вислугу років починаючи з 22.12.2014 року по 30.12.2024 в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення», а далі з 30.12.2024 року переведено на пенсію за віком відповідно до Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 08.08.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просила провести перерахунок та виплату пенсії як особі, яку переведено з пенсії за вислугу років розраховану відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням раніше виплачених сум, а не з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 рр.. Однак, за результатами розгляду поданого звернення Відповідач листом від 01.09.2025 у зазначеному в заяві перерахунку відмовив, зазначивши, що пенсію Позивачки розраховано згідно чинного законодавства та відсутні підстави для проведення перерахунку.
Ухвалою від 24.09.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. 
17.10.2025 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що Головним управлінням під час переведення з одного виду пенсії на інший при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 (7994,47 грн - середня заробітна плата), проіндексовану в подальшому відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 на 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796. Умови призначення пенсії за віком регулюються ст. 26 Закону № 1058, а переведення передбачено ст. 45 Закону № 1058, тому поняття “первинне призначення” та “переведення” не є тотожними. Первинне призначення пенсії позивачу було здійснено 22.12.2014, а переведення 30.12.2024. Таким чином, здійснено не первинне призначення пенсії, а перехід з одного виду пенсії на інший. Позивачу було призначено пенсію за вислугу років та підстави для повторного призначення відсутні. У цьому випадку, розрахунок заробітної плати здійснюється з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. 
Згідно матеріалів справи, до 30.12.2024 року позивачка отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З 30.12.2024 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
08.08.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки з урахуванням раніше виплачених сум.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.09.2025 року позивачці повідомлено, що частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справа, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З.22.12.2014 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років довічно. За заявою від 30.12.2024 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, при страховому стажі 34 роки 10 місяців (враховано по 31.05.2021), середньомісячний заробітній платі 6993.24 грн (коефіцієнт заробітку 0.87476 x 7994.47 грн середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована), обчисленій за періоди з 01.10.1994 по 31.08.1995, 01.06.1996 по 30.06.2000 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.05.2021 та даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 30.12.2024 становив 2980,00 грн, де: розмір пенсії за віком 2435.86 грн, доплата за 4 роки понаднормативного стажу 94,44 грн, доплата до 2980 грн 449,60 грн. Оскільки ОСОБА_2 з 22.12.2014 отримувала пенсію та вислугу років, то при розрахунку пенсії за віком для врахування середньомісячної заробітної плати за 2021-2023 роки підстав немає.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Відповідно до ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Статтею 40 Закону №1058-ІV регламентовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.
Так, за приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, визначаючи, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а, від 17.01.2020 у справі №591/5266/16-а.
У випадку призначення особі пенсії за Законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV.
Подібний правовий підхід викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом, з 22.12.2014 по 30.12.2024 року позивачка отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, Закон України «Про пенсійне забезпечення» передбачав зовсім інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон №1058-IV. 
З 30.12.2024 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідач вказані обставини щодо переведення позивачки з пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, не заперечує. 
Відтак, беручи до уваги те, що до призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV з 30.12.2024 року позивачка не отримувала жодний з видів пенсії, передбачених Законом №1058-IV, оскільки отримувала пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», то призначення позивачці пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.12.2024 року відбулось вперше.
У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом №1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.
За таких обставин, у даному випадку відповідач мав призначити позивачці пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за Законом №1058-IV.
Отже, оскільки призначення позивачці пенсії за Законом №1058-IV відбулося у 2024 році, то пенсія має бути призначена їй з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як того вимагає Закон № 1058-IV. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачці в обчисленні пенсії згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023, діяв протиправно. 
За загальним правилом та згідно ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення.
У даному випадку 08.08.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком за Законом №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки з урахуванням раніше виплачених сум.
За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській область здійснити ОСОБА_1 з 08.08.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.
При цьому, суд зауважує, що вимога про перерахунок і виплату пенсії саме з 24.01.2025 року позивачем жодним чином не обґрунтована.
Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. 
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,  
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням раніше виплачених сум. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 08.08.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.
У решті позову – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів