ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/534/26
Провадження № 3/292/188/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року селище Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Лотуги В.Ф.,
секретаря судового засідання Володіної В.В.,
з участю захисника Шмата Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянки України, працюючої директором Івановицького ліцею 
Пулинської селищної ради, зареєстрованої та проживаючої
по 
АДРЕСА_1 
за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №194208 вбачається, що 01.06.2026, близько 11 год. 12 хв., в туалеті Івановицького ліцею Пулинської селищної ради неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив булінг відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проявилося у таємній відеозйомці останнього під час користування вбиральнею з подальшим поширенням цього відео в мережі Telegram. Вказані дії принизили гідність потерпілого, чим порушено вимоги ст. 150 СК України. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 173-4 КУпАП як булінг (цькування) учасника освітнього процесу.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Захисник в судовому засіданні просив закрити справу щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки поданими доказами її вину не доведено.
Відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення за ст.173-4 цього Кодексу, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому розгляд справи проводиться за відсутності особи, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до таких висновків.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.
У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.06.2026, рапорт заступника начальника сектору ВП № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області від 04.06.2026 та письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 3 ст. 173-4 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого), вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.
Статтею 1 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що булінг (цькування) - психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.
Виходячи з наведеного, необхідною умовою наявності складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, у поєднанні з відомостями, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення, є діяння учасників освітнього процесу, які полягають у систематичному психологічному, фізичному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої особи, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Разом з тим, доказів систематичного вчинення (два та більше випадків) фактів цькування щодо ОСОБА_3 відсутні. Не зафіксовано у матеріалах інших випадків про цькування, приниження, переслідування чи інші прояви булінгу з боку ОСОБА_9 .
У долучених до матеріалів справи письмових поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 не зафіксовано даних, які б свідчили про системність булінгу.
Таким чином, з огляду на той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення при викладі обставин вчинення правопорушення та наданих матеріалах відображено лише факт булінгу, що мав місце 01.06.2026, а не систематичне психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), тому суд приходить до переконання, що одиничний булінгу не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.
З рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") вбачається, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Дослідивши надані матеріали справи, вважаю, що у них відсутні докази про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-4 КУпАП.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Пулинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Ф. Лотуга