Справа № 595/738/26
Провадження № 3/595/150/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2026 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину,
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
05 травня 2026 року о 17 год. 40 хв. в с. Рукомиш водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 16 червня 2025 року рішенням Кам’янка-Бузького районного суду у справі № 446/840/25 позбавлений права керування транспортними засобами строком на п`ять років, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визнав та пояснив, що, знаючи про позбавлення його права керування транспортним засобом, продовжив керувати автомобілем, оскільки йому необхідно було звернутися за медичною допомогою до лікаря у м. Ужгород Закарпатської області.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, прийшов до висновку. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. 
Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1. 
Пунктом 2.1 (а) ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 657971 від 05 травня 2026 року, де ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис; 
- рапортом ПОГ СВГ ВП ПП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області П.Антонюка від 05 травня 2026 року;
- матеріалами відеофіксації, відповідно до яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
- копією постанови Кам’янка-Бузького районного суду Львівської області № 446/840/25 від 16 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на п`ять років.
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5608145 від 30 серпня 2025 року, за порушення ОСОБА_1 вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП, з якої вбачається, що 30 серпня 2025 року о 14 год. 27 хв. в м. Рахів по вул. Миру водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування рішенням Кам’янка-Бузьким районним судом у справі від 16 червня 2025 року № 446/840/25; 
- копією постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 344/17521/25 від 24 листопада 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Так, санкція ч. 5 ст.126 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Обираючи адміністративне стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобамив межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що згідно постанови Кам’янка-Бузького районного суду Львівської області № 446/840/25 від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на п`ять років. Також згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 344/17521/25 від 24 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Станом на 12 червня 2026 року, тобто на день винесення цієї постанови, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами частково не відбуті.
Відтак, з урахуванням вимоги ч. 3 ст. 30 КУпАП, до стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, призначеного цією постановою, слід приєднати невідбуту раніше частину стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Окрім того, суд не застосовує оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.
Керуючись статтями 30, 33, 34, 35, 40-1, 126, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
До стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, у відповідності до частини третьої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приєднати невідбуті раніше частини стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Л.  І.  Созанська