ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 380/8213/21
адміністративне провадження № К/990/13732/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О. О.,
суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ-Стиль» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року з питань перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами (складену у складі головуючого судді Лунь З. І.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Матковської З. М., суддів Гуляка В. В., Ільчишин Н. В.) у справі №380/8213/21
УСТАНОВИВ: 
І. Рух справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМ-Стиль» (далі - ТОВ «ТМ-Стиль») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській (далі - ГУ ДПС у Львівській області), ДПС України, у якому просив: 
- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Львівській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної ТОВ «ТМ-СТИЛЬ» №1 від 17 грудня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; 
- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ДПС у Львівській області №2668869/39072340 від 19 травня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17 грудня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; 
- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №1 від 17 грудня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року позов задоволено:
- визнано протиправними дії ГУ ДПС у Львівській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної ТОВ «ТМ-СТИЛЬ» №1 від 17 грудня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ДПС у Львівській області №2668869/39072340 від 19 травня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17 грудня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «ТМ-СТИЛЬ» податкову накладну №1 від 17 грудня 2020 року, датою її первинного подання платником податків на реєстрацію, а саме: 15 січня 2021 року.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Постановою Верховного Суду від 08 лютого 2022 року касаційну скаргу ТОВ «ТМ-СТИЛЬ» задоволено.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року скасовано, залишено в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року.
17 березня 2025 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява ГУ ДПС у Львівській області про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №380/8213/21 у зв`язку з нововиявленими обставинами.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року закрито провадження за заявою ГУ ДПС у Львівській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №380/8213/21.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року з питань перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №380/8213/21 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ГУ ДПС у Львівській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №380/8213/21 - відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що заява ГУ ДПС у Львівській області про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, як за змістом, так і з огляду на пропущений строк:
рішення Господарського суду Запорізької області від 19 лютого 2025 року у справі №914/1949/24 набрало законної сили 28 березня 2025 року, а тому обставини, встановлені у цьому рішенні не існували на час ухвалення Львівським окружним адміністративним судом рішення від 23 червня 2021 року у справі №380/8213/21;
рішення суду, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами набрало законної сили 08 лютого 2022 року, а заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №380/8213/21 подано до суду 18 березня 2025 року, тобто поза межами трирічного строку, передбаченого пунктом першим частини другої статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області - задоволено частково.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року з питань перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №380/8213/21 змінено в частині викладення мотивів відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Суд апеляційної інстанції частково погодився із висновками суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції акцентував на два строки звернення з відповідною заявою, які одночасно мають бути дотримані заявником та виснував, що єдиною підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що відповідачем пропущений трьох річний строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 363 КАС України, який не може бути поновлений.
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №380/8213/21.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, звертає увагу, що в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі №826/14367/17 указано, що нововиявленими є лише такі обставини, які: 
- входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; 
- існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; 
- не були встановлені судом, який ухвалював це рішення;
- не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.
На думку ГУ ДПС у Львівській області, обставина, встановлена рішенням Господарського суду Запорізької області від 19 лютого 2025 року у справі №914/1949/24, відповідає наведеним критеріям: має істотне значення, оскільки стосується договорів, які є підставою складання спірної податкової накладної №1 від 17 грудня 2020 року; 
не була встановлена судами під час розгляду адміністративної справи №380/8213/21;
судове підтвердження відбулося лише після ухвалення рішення Господарським судом Запорізької області від 19 лютого 2025 року у справі №914/1949/24. 
Крім того, з огляду на встановлену Господарським судом Запорізької області недійсність договорів від 17 грудня 2020 року, які були підставою для складання податкової накладної №1 від 17 грудня 2020 року на суму 402 908 400 грн, у тому числі ПДВ 67 151 400 грн, збереження в силі судового рішення, яким контролюючий орган зобов`язано зареєструвати таку податкову накладну, створює ризик формування податкового кредиту на підставі правочину, який уже визнано недійсним у судовому порядку, та безпосередньо впливає на належне адміністрування податку на додану вартість.
Позивач правом на подання відзиву не скористався, що не перешкоджає подальшому розгляду справи в суді касаційної інстанції.
IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Оцінюючи, чи наведені скаржниками обставини є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в розумінні частини другої статті 361 КАС України, колегія суддів Верховного Суду виходить з таких міркувань.
Відповідно до частин першої та другої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що спричинили ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 800/578/17).
Разом із тим аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.
Водночас в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду в адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження й ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №910/11027/18 зазначено, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18, провадження № 11-430заі20 (пункт 6.38)).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу юридичної визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2 («Popov v. Moldova» №2, заява № 19960/04)). Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.
Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомі суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26.06.2018 у справі Справа «Промислово-фінансовий Консорціум "Інвестиційно-металургійний Союз" проти України» («Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», заява №10640/05, рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 у справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04)).
Отже, Верховним Судом сформовано підхід до розуміння нововиявлених обставин як фактичних обставин, що мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі,
Відповідно до обставин справи як на нововиявлену обставину, ГУ ДПС у Львівській області покликається на таке.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19 лютого 2025 року у справі №914/1949/24 задоволено позов ГУ ДПС у Львівській області до ТОВ «ТМ-Стиль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестбромтрейд». Визнано недійсними договори купівлі-продажу від 17 грудня 2020 року укладені між ТОВ «ТМ Стиль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестбромтрейд», на підставі, якого виписано податкову накладну №1 від 17 грудня 2020 року.
Це рішення набрало законної сили 28 березня 2025 року.
Судами попередніх інстанцій установлено, що у цій справі підставою для задоволення позову стало те, що відповідач у спірних рішеннях не навів обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкових накладних на підставі копій первинних документів, що підтверджують здійснення господарських операцій, які були надані позивачем для проведення реєстрації податкових накладних. Також у судовому рішенні відзначено, що контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, а зазначено про подання достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ГУ ДПС у Львівській області, обґрунтовуючи заяву, зауважив, що істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи є рішення Господарського суду Запорізької області від 19.02.2025 року у справі №914/1949/24, яким визнано недійсними договори купівлі-продажу від 17 грудня 2020 року укладені між ТОВ «ТМ Стиль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестбромтрейд», на підставі, якого виписано податкову накладну №1 від 17 грудня 2020 року. Така обставина є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 КАС України.
Суд першої інстанції зауважив, що у справі №380/8213/21 суд не досліджував реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а вирішував питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних у розрізі правомірності прийнятого ГУ ДПС у Львівській області рішення про відмову у їх реєстрації.
Крім того, рішення Господарського суду Запорізької області від 19 лютого 2025 року у справі №914/1949/24 набрало законної сили 28 березня 2025 року, а тому обставини, встановлені у цьому рішенні не існували на час ухвалення Львівським окружним адміністративним судом рішення від 23 червня 2021 року у справі №380/8213/21.
Суд першої інстанції погодився з аргументами заявника, що ним дотримано строк, визначений пунктом першим частини першої статті 363 КАС України для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, а саме протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
Разом із тим, суд виснував, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №380/8213/21, яке набрало законної сили 08 лютого 2022 року, подано до суду 18 березня 2025 року, тобто поза межами трирічного строку, передбаченого пунктом першим частини другої статті 363 КАС України.
Змінюючи мотиви суду першої інстанції, колегія суддів суду апеляційної інстанції виходила з такого.
Пунктом першим частини другої статті 361 КАС України, на який покликається заявник, звертаючись про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, 
- учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 363 КАС України з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, 
- не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (ч. 2 ст. 363 КАС України).
Суд апеляційної інстанції зауважив, що заявником дотримано строк, визначений пунктом першим частини першої статті 363 КАС України для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, а саме протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
Водночас, як уже зазначалось вище, КАС України передбачає два строки звернення з відповідною заявою, які одночасно мають бути дотримані заявником, а саме:
- протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин;
- не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Апеляційний суд , як і виснував суд першої інстанції, зауважив, що рішення суду, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами набрало законної сили 08 лютого 2022 року, а заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №380/8213/21 подано до суду 18 березня 2025 року, тобто поза межами трирічного строку, передбаченого пунктом першим частини другої статті 363 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 363 КАС України, строки, передбачені цією частиною, не можуть бути поновлені, крім строку, передбаченого для перегляду судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, яке набуло статусу остаточного, після спливу десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, за умови що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами подана протягом тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.
За наведеного вище, Верховний Суд погоджується з судом апеляційної інстанції, що єдиною підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що відповідачем пропущений трьох річний строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 363 КАС України, який не може бути поновлений.
З огляду на імперативність норми частини другої статті 363 КАС України, також правильним є висновок суду апеляційної інстанції про безпідставність доводів податкового органу про поважність причин пропуск строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на наявність тривалого юрисдикційного конфлікту щодо підвідомчості спорів за позовами податкових органів про визнання правочинів недійсними.
Щодо посилання податкового органу на практику Європейського Суду з прав людини щодо забезпечення доступу до правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, Суд зазначає, що приведені витяги з рішень Європейського Суду з прав людини, з огляду на їх зміст, не доводять наявність підстав для поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у разі його пропуску, тим більш тривалості періоду, який минув з моменту пропуску строку.
Верховний Суд зауважує, що наведена у касаційній скарзі практика свідчить і про те, що право на доступ до правосуддя в Україні, не є абсолютним і обмежене передусім установленим строком звернення до суду. Допустимі обмеження не мають автоматичного характеру та повинні застосовуватися з урахуванням конкретних обставин справи.
Норми, які регламентують строки звернення до суду, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
Крім того колегія суддів зазначає, що в цій справі суд апеляційної інстанції застосував строки звернення до суду відповідно до Закону, тому доводи касаційної скарги щодо наявності надмірного формалізму є недоречними.
З урахуванням викладеного, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права судами попередніх інстанцій і погоджується з їхніми висновками, наведені в касаційній скарзі мотиви та доводи не спростовують наведені висновки.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі №380/8213/21 - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов
Судді І. А. Васильєва
М. М. Яковенко