Справа № 458/704/26
1-кп/458/98/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 
секретар судового засідання   ОСОБА_2 
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора     ОСОБА_3 
потерпіла     ОСОБА_4 
обвинуваченого   ОСОБА_5 
захисника     ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості від 24.06.2026, в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025 за № 12025142340000069, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною вищою освітою, розлучений, працює на посаді лісничого Яблунського лісництва Національного природного парку "Бойківщина", раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 16.09.2025 близько 17:40 год, перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю дружиною ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті ревнощів, взяв кухонний ніж та зайшов до кімнати, де перебувала його дружина, маючи намір заподіяти їй тілесні ушкодження. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на вчинення дій, пов`язаних із домашнім насильством, ОСОБА_5 підійшов до дружини зі спини та умисно наніс їй один удар кухонним ножем у задню поверхню правого стегна, унаслідок чого заподіяв рану, яка належить до легких тілесних ушкоджень, шо спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
24.06.2026 між прокурором відділу організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні за участю дитини та пов`язаному з домашнім насильством управління захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3  та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. При цьому, ОСОБА_5 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, вказав, що засуджує такі свої дії. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без примусу, і призначити погоджене покарання в угоді про визнання винуватості, спроможний сплатити штраф в розмірі 850 грн. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. 
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просила затвердити угоду про визнання винуватості від 24.06.2026 та призначити погоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому.
Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості від 24.06.2026 та призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами угоди. Зазначила, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КК України, КПК України, інтересам суспільства, потерпіла ОСОБА_4 дала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості в цьому кримінальному провадженні.
Потерпіла ОСОБА_4 не заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості, надала письмову згоду прокурору на укладення такої угоди, зазначила, що залишає за собою право на відшкодування завданої їй шкоди в цивільному судочинстві.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 в підготовче засідання не прибув, потерпіла ОСОБА_4 не заперечила проти проведення підготовчого засідання без участі її представника.
Заслухавши думку учасників справи, розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з положеннями ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків. При цьому, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У ході підготовчого судового засідання суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також, суд достовірно встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд перевірив та встановив, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови укладеної угоди між прокурором та обвинуваченим не суперечать вимогам КПК та ККУкраїни, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений є винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Також суд встановив, що потерпіла ОСОБА_4 подала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, що відповідає вимогам абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд дійшов переконання, що укладена угода між прокурором ОСОБА_3  та підозрюваним ОСОБА_5 від 24.06.2026 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, що відповідає вимогам ст. 469 КПК України
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, розлучений, працює на посаді лісничого Яблунського лісництва Національного природного парку "Бойківщина", виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на "Д" обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке знайшло прояв у тому, що обвинувачений критично відноситься до вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, засуджує такі свої дії, готовий нести покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів доходів громадян, що становить 850 грн, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Відтак, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. 
Щодо речових доказів.
Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: один полімерний спец. пакет НП України № ВУМ 2016714 із двома кухонними ножами та один полімерний спец. пакет НП України з рушником голубого кольору зі слідами РБК, штанами класичними синього кольору зі слідами РБК та пошкодженням - розрізом - знищити.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, зокрема, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. 100, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України,  
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 червня 2026 року між прокурором відділу організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні за участю дитини та пов`язаному з домашнім насильством управління захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Речові докази: один полімерний спец. пакет НП України № ВУМ 2016714 із двома кухонними ножами та один полімерний спец. пакет НП України з рушником голубого кольору зі слідами РБК, штанами класичними синього кольору зі слідами РБК та пошкодженням - розрізом - знищити.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 03.07.2026.

Суддя            ОСОБА_1