П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/8494/26	

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,
повний текст судового рішення
складено 06.05.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючої судді Голуб В.А.,
суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року про зупинення провадження у справі № 420/8494/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просять суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради від 24.09.2025 № 3554-VIII «Про відмову гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення – 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».
Ухвалою від 30.04.2026 Одеський окружний адміністративний суд за клопотанням Одеської міської ради залучив до участі у справі № 420/8494/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 06.05.2026 клопотання Одеської міської ради про зупинення провадження у справі № 420/8494/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнив. Зупинив провадження у справі № 420/8494/26 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 523/4312/26 за позовом Пересипської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Одеського ліцею № 7 Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою, шляхом припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно та знесення за власний рахунок об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із ухвалою суду, позивачі подали апеляційну скаргу. Так, апелянти зазначили, що 24.09.2025 - у день прийняття Одеською міською радою оскаржуваного рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були наявні відомості про належність позивачам на праві спільної часткової власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Будь-яких спорів щодо неправомірного володіння позивачами вказаним домоволодінням не існувало, що, на переконання скаржників, унеможливлює зупинення провадження у справі. Відтак, суд першої інстанції зобов`язаний надати правову оцінку рішенню Одеської міської ради від 24.09.2025 № 3554-VIII виключно на предмет його законності та обґрунтованості станом на момент його прийняття.
Крім того, на переконання апелянтів, наявних у справі доказів цілком достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, що унеможливлює зупинення провадження набрання законної сили рішенням у іншій справі.
З огляду на вказане, апелянти просять суд скасувати ухвалу суду від 06.05.2026 та направити справу для продовження розгляду.
Представником Одеської міської ради надано відзив на апеляційну скаргу, у якому вказано, що предмет розгляду цивільної справи № 523/4312/26 безпосередньо стосується звільнення земельної ділянки від самочинно збудованих об`єктів. Крім того, майбутнє рішення суду матиме преюдиційне значення для розгляду цієї справи № 420/8494/26 та підлягатиме додатковому дослідженню адміністративним судом під час встановлення законності відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під цими об`єктами нерухомого майна.
Представник відповідача акцентує увагу суду на тому, що виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про господарські будівлі (споруди), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та повернення Одеській міській раді земельної ділянки під зазначеними об`єктами також може вплинути на вирішення питання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у приватну власність позивачів земельної ділянки, на якій розташовано зазначені спірні об`єкти нерухомого майна.
Вищезазначене, на думку відповідача, свідчить про об`єктивну неможливість розгляду справи № 420/8494/26 до набрання законної сили рішенням Пересипського районного суду міста Одеси у цивільній справі № 523/4312/26.
Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені статтею 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.
Згідно з приписами пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та установлені у цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинене.
Обставини неможливості розгляду справи судом установлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета позову.
У постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 826/25204/15 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду узагальнив основні підходи, які мають застосовуватися судами при вирішенні питання про зупинення провадження в адміністративній справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
У цій постанові об`єднана палата наголосила, що вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, суд з метою дотримання критеріїв законності та обґрунтованості судового рішення в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства повинен належним чином проаналізувати ймовірні наслідки ухвалення судом рішення за результатом розгляду справи, їхній взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, і відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі щодо: а) неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; б) наявності зв`язку між очікуваним рішенням суду, ухваленим в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства та обставинами конкретної адміністративної справи.
Об`єднана палата зазначила, що під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.
Тобто для вирішення питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку іншого провадження;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (речення друге пункту 3 частини першої статті 236 КАС України).
Таким чином, зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Так, згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). 
Своєю чергою слід зазначити, що предметом розгляду цієї справи є правомірність прийняття відповідачем рішення Одеської міської ради від 24.09.2025 № 3554-VIII «Про відмову гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення – 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».
Вказане рішення було прийнято виключно через невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам містобудівної документації. Під час прийняття спірного рішення питання щодо самочинного будівництва органом місцевого самоврядування не розглядалось, а тому наявність судового спору в цивільній справі щодо знесення таких об`єктів не перешкоджає встановленню законності оскаржуваного індивідуального акта й не може бути підставою для зупинення провадження.
Колегія суддів звертає увагу, що законність рішення перевіряється виключно на момент його прийняття. Будь-які обставини, які виникли пізніше, не можуть впливати на оцінку його правомірності.
В свою чергу, питання щодо зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою у цій справі не розглядається.
З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що у цій справі відсутній вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду в адміністративному суді та предметом доказування в конкретній іншій справі, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином суд апеляційної інстанції, здійснивши перегляд ухвали суду від 06.05.2026 в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та, як наслідок, наявність підстав для скасування ухвали суду на підставі пункту 1 частини 1 статті 320 КАС України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 169, 241, 242, 243, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року про зупинення провадження у справі № 420/8494/26, - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року про зупинення провадження у справі № 420/8494/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя-доповідач 		В.А. Голуб	
Судді	  	Ю.В. Осіпов   В.О. Скрипченко