Справа № 308/5001/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» в інтересах якого діє Пуха Наталія Станіславівна до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №968858 від 25.09.2024 року в сумі 22644,00 грн. з яких 12636,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10008,00 грн. - сума простроченої заборгованості за нарахованими процентами, сплачені витрати за відправку документів Відповідачу у розмірі 187,38 грн., судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2024 року ОСОБА_1 було укладено кредитний договір з ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор», однак відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення йому смс-повідомлення про виклик в судове засідання на номер телефону, зазначений у позовній заяві, яке ним було отримано, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2026 року вказана справа передана на розгляд судді Бедьо В.І.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2026 року відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 25.09.2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №968858, за умовами якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату в сумі позики. Кредит надається строком на 75 днів з кінцевим терміном повернення до 08.12.2024 року (включно). 
ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» свої зобов`язання виконало та надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15000,00 гривень.
Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит у строк, передбачений умовами договору, матеріали справи не містять.
Оцінка Суду.
Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Специфіка спірних правовідносин свідчить, що для правильного вирішення спору необхідно дати відповідь на такі ключові питання:
1) Чи було укладено договір з відповідачем?
2) Чи були надані відповідачу кредитні кошти?
3) Чи наявні підстави для стягнення заборгованості і якщо так, то в якому розмірі?
Відповідаючи на вказані питання у справі, суд звертає увагу на наступне.
Згідно із матеріалами справи відповідач підписав кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року №675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК).
Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується Судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
З позовної заяви вбачається факт укладання 25.09.2024 року ОСОБА_1 кредитного договору з ТОВ «ФК Абекор». Наведене підтверджує укладення кредитного договору і виникнення зобов`язань між сторонами.
Отримання коштів відповідачем в розмірі 15 000,00 грн. підтверджується доказами, наданими позивачем, кредитні кошти на картковий рахунок останні чотри цифри якого 5512 вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів.
Згідно з п. 1.3.2. кредитного договору періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 25 дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу.
Як вбачається з позовної заяви, 19 жовтня 2024 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 07.01.2025 року. 18.11.2024 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 06.02.2025 року. 18.12.2024 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 08.03.2025 року. 17.01.2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 07.04.2025 року. 16.02.2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 07.05.2025 року. 21.05.2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 09.06.2025 року. 20.04.2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 09.07.2025 року. 20.05.2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 08.08.2025 року. 19.06.2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 968858 від 25.09.2024 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 07.09.2025 року. У зв`язку з невиконанням умов договору у Відповідача виникла прострочена заборгованість перед Позивачем в розмірі 12 636,00 грн. тіло кредиту та 10 008,00 грн. нараховані проценти.
Зазначені обставини ОСОБА_1 в порушенні статей 12, 81 ЦПК не спростовано.
Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Тобто, позивач не має доступу до виписки з банківської картки відповідача та не може такий отримати, оскільки така виписка становить банківську таємницю захищену законодавством.
Щодо відсутності квитанцій та будь-яких доказів перерахування йому коштів за договорами, то це не є обов`язковою умовою для підтвердження наявності заборгованості та користування кредитними коштами.
Так, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2025 у справі №753/16762/15-ц, касаційний суд виснував, що факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.
В даному випадку, факт видачі кредитних коштів підтверджується фактом укладення Кредитного договору, а також факт користування відповідача такими, оскільки за кредитним договором сума заборгованості становить 22644,00 гривень у користування, однак як слідує з розрахунку заборгованості по даному договору, то заборгованість становить 12636,00 грн, з яких 10008,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту.
Доказів погашення заборгованості за кредитним договором №968858 кредитору відповідач не надав.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами.
За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.
За умовами кредитного договору №968858 від 25.09.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 було Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату в сумі позики. Кредит надається строком на 75 днів з кінцевим терміном повернення до 08.12.2024 року (включно). 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача за кредитним договором №968858 від 25.09.2024 року підлягає стягненню: 22644,00 грн з яких 12636,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 10008,00 грн - сума простроченої заборгованості за нарахованими процентами.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За вимогами ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Абекор» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 260, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» в інтересах якого діє Лісовський Олександр Анатолійович до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» (ЄДРПОУ: 39287145, 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, буд. 75, прим. 601А) заборгованість за кредитним договором №968858 від 25.09.2024 року в сумі 22644,00 грн (двадцять ді тисячі гривень шістсот сорок чотири) гривні 00 копійок, з яких 12636,00 грн (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень, 00 копійок сума заборгованості за тілом кредита, 10008,00 (десять тисяч вісім) гривень, 00 копійок - сума заборгованості за процентами та сплачені витрати за відправку документів Відповідачу у розмірі 187,38 грн (сто вісімдесят сім) гривень, 38 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» (ЄДРПОУ: 39287145, 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, буд. 75, прим. 601А) судовий збір у розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні, 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ужгородського міськрайонного
Суду Закарпатської області Бедьо В.І.