Справа № 464/4703/25 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В. Є. 
Провадження № 22-ц/811/258/26 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 травня 2026 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

в липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14143 від 18.06.2024.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 14143 від 18.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та відповідачкою, остання отримала кредит у розмірі 8 000 гривень, строком на 365 днів (до 18.06.2025), шляхом переказу на її платіжну картку з відповідним номером емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1, 5 % від суми кредиту за кожен день користування (547 ,5 % річних). Відповідно до п. 1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 15 днів. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідач в порушення умов Кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідачки за Кредитним договором становить: 8 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 38 040,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.06.2024 по 18.06.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1, 5 % за кожен день користування кредитом (547, 5% річних) та Графіку платежів. Просять стягнути з відповідачки на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" (бульвар Вацлава Гавела, будинок 4, місто Київ, код ЄДРПОУ 41466388) заборгованість за Кредитним договором № 14143 від 18.06.2024 станом на 03.07.2025 у розмірі 46 040, 00 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість за кредитом; 38 040, 00 грн - заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.06.2024 по 18.06.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1, 5 % за кожен день користування кредитом (547,5 % річних) та Графіку платежів. Вирішити питання судових витрат.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2025 року позов товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» задоволено.
Вирішено:
стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість в розмірі 46040, 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судові витрати в розмірі 2422, 40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 , подавши в січні 2026 року апеляційну скаргу, в якій міститься прохання скасувати оскаржуване рішення та постановити у справі нове рішення, яким стягнути з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 8 000 гривень заборгованості за кредитним договором, в задоволенні позовної вимоги про стягнення відсотків відмовити.
В поданій апеляційній скарзі заявниця зазначила, що кредитні кошти вона отримала для споживчих цілей, тому суд при ухваленні судового рішення мав керуватися Законом України «Про споживче кредитування», який захищає інтереси споживача, тобто, відповідачки у справі. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача, на думку заявниці є нікчемними. Звертає увагу на вимоги частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
В березні 2026 року зареєстровано відзив товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в якому міститься прохання апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення – без змін. Відзив обґрунтований законністю рішення суду першої інстанції та необґрунтованістю доводів апеляційної скарги.
За приписами частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки відповідачкою ОСОБА_1 оскаржується судове рішення лише в частині нарахування відсотків, в іншій частині судове рішення колегією суддів не перевіряється.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Судами безспірно встановлено, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 14143 від 17.06.2024 (далі - Кредитний договір) між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та відповідачкою, остання отримала кредит у розмірі 8 000 гривень, строком на 365 днів (до 18.06.2025), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «Приват Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 5 % від суми кредиту за кожен день користування (547, 5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді.
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1, 5 % від суми кредиту за кожен день користування (547, 5 % річних). 
Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 15 днів. 
Відповідно до п. п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Вказані обставини підтверджуються копіями Кредитного договору № 14143 від 18.06.2024, паспорту кредиту.
Позикодавець виконав свої зобов`язання за вказаним договором.
Звертаючись в суд із вказаним позовом позивач просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 38 040 грн 00 коп. заборгованості за нарахованим процентами за період з 18 червня 2024 року по 18 червня 2025 року, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1, 5 % за кожен день користування кредитом ( 547, 5% річних) та Графіку платежів. 
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом № 3498-IX, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.
Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498 ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Колегія суддів звертає увагу на те, що кредитний договір № 14143, укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та відповідачкою ОСОБА_1 – 18 червня 2024 року, тобто, після прийняття 22 листопада 2023 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24 грудня 2024 року. Відповідно, у зазначений в Перехідних положеннях термін строк дія кредитного договору № 14143, укладеного 18 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та відповідачкою ОСОБА_1 не міг продовжуватися.
А відтак, відсотки за користування кредитом за спірним договором не могли перевищувати 1 % за кожен день користування кредитом. 
У постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року в справі №381/1647/21 (провадження № 61-2539св22) зазначено, що: «Суд апеляційної інстанції, дослідивши наданий банком розрахунок, вважав, що він є неповним, необґрунтованим, оскільки такий охоплює лише проміжок часу з 11 червня 2020 року по 01 квітня 2021 року, а тому вказаний розрахунок не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі. Однак суд апеляційної інстанції, у межах наданих йому ЦПК України повноважень, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з наданим позивачем. При цьому незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови в позові у повному обсязі, оскільки суди ставили під сумнів розрахунок лише в частині періоду нарахування заборгованості. Суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву».
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року в справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22).
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 частково сплачувала відсотки за користування кредитними коштами, зокрема, останньою сплачено 5 760 гривень.
Враховуючи наведене, колегія суддів, здійснивши самостійно розрахунок заборгованості за процентами, вважає, що стягненню підлягає сума процентів в розмірі 23 530, 50 грн що складається з 8 000, 00 грн - тіло кредиту х 1 % х 365 днів = 29 200 гривень. З урахуванням сплати відповідачкою 5 760 гривень відсотки за користування кредитними коштами, сума заборгованості за відсотками складає 23 530 гривень (29 200 грн - 5 760 грн).
Отже, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 14143 від 17.06.2024 становить 31 530 , 00 грн, з яких 8 000,00 грн – заборгованість за тілом кредитом, а 23 530, 00  грн – заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення  Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2025 року шляхом зменшення розміру стягуваної з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 4143 від 18.06.2024, у зв`язку з чим абзаци 1, 2, 3 та 4 резолютивної частини рішення суду першої інстанції необхідно викласти в новій редакції. 
У зв`язку із зміною рішення суду першої інстанції, таке необхідно змінити і в частині вирішення питання розподілу судових витрат - стягнення судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та витрат на правничу допомогу .
В решті рішення суду першої інстанції не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється, а відтак, залишається без змін.
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги щодо вирішення позовних вимог знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, таку необхідно задовольнити, зменшивши суму стягуваної заборгованості з 46 040 грн 86 коп. до 31 530, 00 грн, у зв`язку з чим абзаци абзаци 1, 2, 3 та 4 резолютивної частини рішення суду першої інстанції слід викласти в новій редакції. В частині вирішення решти позовних вимог рішення суду першої інстанції залишається без змін.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та у випадку скасування або зміни судового рішення - розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, необхідно змінити розподіл судових витрат в частині стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати із сплати судового збору за розгляд справи судом першої інтсанції в розмірі 1 647, 23 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 800, 00 гривень.
За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1  - задоволення такої, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» слід стягнути в користь ОСОБА_1 3 002 ( три тисячі дві гривень) 08 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції. 
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382–384 ЦПК України Львівський апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргуОСОБА_1 , задовольнити.
Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2025 року змінити, зменшивши розмір стягуваної із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № № 14143 від 18 червня 2024 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 з 46 040 гривень 86 коп. до 31 530, 00 гривень.
Викласти абзаци перший, другий, третій та четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № № 14143 від 18 червня 2024 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 , в розмірі 31 530, 00 гривень ( тридцять одна тисяча гривень 00 копійок), яка складається із 8 000, 00 гривень (вісім тисяч гривень 00 копійок) – заборгованість за тілом кредитом та 23 530, 00  гривень (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять гривень 00 копійок) – заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати із сплати судового збору за розгляд справи судом першої інтсанції в розмірі 1 647, 23 гривень (одна тисяча шістсот сорок сім гривень 23 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати на правничу допомогу в розмірі 6 800, 00 ( шість тисяч вісімсот гривень).».
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» в користь ОСОБА_1 3 002, 08 грн (три тисячі дві гривні 08 копійок) судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 15 травня 2026 року.

Головуючий        С. М. Копняк

Судді:        С. М. Бойко 
А. В. Ніткевич