ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/15079/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" (надалі - ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ", позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області від 23.09.2025 №60279 про відповідність платника податків критеріям ризиковості;
- зобов`язати Головне управління ДПС в Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. 
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність внесення позивача до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, з огляду на прийняття оспорюваного рішення без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин та з порушенням принципу рівності в процесі їх прийняття. 

2. Позиція відповідача. 

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /т. 17, а.с. 158-168/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірного рішення, зазначивши, що отримана контролюючим органом у ході службової діяльності податкова інформація свідчить про відповідність ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" критеріям ризиковості платника податку з підстав, визначених пунктом 8 Критеріїв. 

3. Процесуальні дії у справі.

04.11.2025 за результатами автоматизованого розподілу позовну заяву передано судді Полтавського окружного адміністративного суду Канигіній Т.С. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).
Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій наполягав на задоволенні позовних вимог /т. 17, а.с. 173-180/.
Розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 №489 у зв`язку із призначення судді Канигіної Т.С. на посаду судді Сьомого апеляційного адміністративного суду на підставі Указу Президента України від 13.12.2025 №954/2025, з урахуванням наказу голови Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 №69/10 про відрахування її зі штату суду, відповідно до розпорядження керівника апарату від 19.12.2025 №14/19 "Про здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями судових справ та матеріалів, які перебували в провадженні судді Канигіної Т.С.", призначено повторний автоматизований розподіл справи №440/15079/25.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.12.2025 справу передано судді Кукобі О.О.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 справу прийнято до провадження, розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження. 

Обставини справи 

ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ 42906231; як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДПС у Полтавській області, є платником податку на додану вартість.
23.09.2025 Комісією Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №60279 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку /т. 1, а.с. 45-47/.
Не погодившись з рішенням Комісії від 23.09.2025 №60279 про відповідність критеріям ризиковості платника податку, позивач оскаржив його до суду. 

Норми права, якими урегульовані спірні відносини 

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовані Податковим кодексом України (надалі - ПК України). 
Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
За приписами пункту 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Згідно з підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Відповідно до пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій. 

Статтею 74 ПК України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. 
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю. 
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. 
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу. 
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. 
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.
Згідно з абзацом першим пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.12.2019 №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).
Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Так, за змістом пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації. 
У силу абзацу першого пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). 
Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. 
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. 
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. 
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. 
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). 
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. 
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. 
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що: виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку; відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку. 
Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. 
Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. 
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, відповідно до пункту 8 яких до цих Критеріїв віднесено наявність у контролюючих органів податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. 
Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 23.09.2025 №60279 щодо відповідності ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" критеріям ризиковості платника податку.
Право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме: "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку".
Тобто, Порядок №1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірного рішення, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №340/474/20, від 05.01.2021 у справах №№ 640/10988/20, 640/11321/20, від 19.11.2021 №140/17441/20 та врахована судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.
Посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №540/2077/18, від 20.11.2019 у справі №480/4006/18 суд визнає помилковими, оскільки у вказаний справах Суд розглядав правовідносини щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", що втратила чинність з 01.02.2020. 
Спірним рішенням ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).
Верховний Суд у постановах від 16.12.2020 у справі №340/474/20, від 05.01.2021 у справах №№ 640/10988/20, 640/11321/20 зазначив, що при вирішенні спорів цієї категорії суди мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
До матеріалів справи залучено витяг з протоколу засідання Комісії від 23.09.2025 №188, зі змісту якого суд встановив такі підстави для висновку про відповідність ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" критеріям ризиковості платника податку:
"Згідно інформації, яка міститься в інформаційних ресурсах ДПС встановлено, що основний вид діяльності підприємства - оптова торгівля текстильними товарами. Керівник та головний бухгалтер в одній особі: ОСОБА_1 не займає аналогічних посад на інших СГД. Статутний фонд - 30 000 000 грн. 
Відповідно до повідомлення за формою № 20-ОПП має у використанні автофургон, офіс, склад за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 26/1. За даними ЄРПН придбає послуги оренди/суборенди приміщення у ТОВ "Текс-Кепітел" (40478258). 
Кількість найманих працівників за серпень 2025 року - 3 особи, середня заробітна плата - 929133 грн. Наявні виплати 1 особі по 157 ознаці. 
У 2025 році суб`єктом господарювання всього сплачено до бюджету 118,0 тис. грн, в тому числі ПДВ - 1,7 тис. грн та податки із заробітної плати - 116,3 тис. грн. 
Станом на 31.12.2024 вартість основних засобів - 23,3 тис. грн, запасів - 21 834,4 тис. грн. 
Згідно податкової декларації з податку на прибуток за 2024 рік задекларовано збиток - 22822,6 тис. грн. 
За даними декларацій з ПДВ за 2024 рік обсяг реалізації на митній території України - 9926,3 тис. грн, нарахування ПДВ до сплати - відсутні; за січень - серпень 2025 р. обсяг реалізації на митній території України - 2162,9 тис. грн, нарахування ПДВ до сплати - відсутні, за серпень задекларовано від`ємне значення - 2368,9 тис. грн. 
Ліміт в СЕА ПДВ станом на 19.09.2025 становить 4593,7 тис. грн. Поповнення електронного рахунку ПДВ грошовими коштами у 2024, 2025 рр. - відсутнє. 
Згідно відомостей ЄРПН за період з 14.01.2024 по 19.09.2025 ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" придбано пряжу бавовняну, послуги оренди, послуги складування та транспортування, основними постачальниками яких Є: ТОВ "ТЕКС-КЕПІТЕЛ" (40478258, 1601); ТОВ "ТПК БУДКОНСТРУКЦІЇ" (35151569, 2651). 
За аналогічний період ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" реалізовано текстильні товари на загальну суму ПДВ - 3891,7 тис. грн, питому вагу основних покупців становлять неплатники ПДВ.
ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" до Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості надано інвентаризаційний опис №1 на 31.12.2024. Вказаний інвентаризаційний опис не містить інформації щодо місцезнаходження складського приміщення, де проводилась інвентаризація. Тобто, інвентаризаційний опис складений з порушенням вимог, передбачених пунктом 16 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879.
Крім того, платником не надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 на поточну дату, що унеможливлює підтвердити залишки ТМЦ. 
У ході обговорення викладеної інформації членами комісії було враховано, що ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" не спростовано інформацію щодо відповідності п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку за кодом податкової інформації, відповідно до наказу ДПС України від 11.01.2023 №17 "Про затвердження довідника кодів податкової інформації" зі змінами: 
11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.". 
Оцінюючи правомірність наведених доводів відповідача, суд виходить з таких міркувань. 
Верховний Суд у постановах від 05.01.2021 у справах №№ 640/10988/20, 640/11321/20, від 19.11.2021 №140/17441/20 зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Суд також враховує, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду інформація, що міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів, носить інформативний характер та не доводить наявності порушень податкового законодавства добросовісним платником податку. Вказана позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема в постановах від 30.09.2021 у справі №400/1986/19, від 17.07.2024 у справі №817/891/18. 
Дослідивши залучені до матеріалів справи витяги з протоколів засідання комісії від 12.07.2024 №138 та від 23.09.2025 №188 суд встановив, що Комісія ГУ ДПС у Полтавській області аналізувала податкову звітність ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" та дійшла висновку про ймовірність накопичення позивачем залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання. 
Водночас позивач протягом 2024, 2025 років неодноразово на запити ГУ ДПС у Полтавській області, а також з власної ініціативи надав податковому органу документи щодо:
- наявності орендованих складських приміщень загальною площею 1008 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;
- оренди нежитлового приміщення площею 99,3 кв.м.;
- придбання, реалізації та зберігання ТМЦ (зокрема, митні декларації, інвойси, пакувальні листи, сертифікати походження товару, рахунки, платіжні доручення, договори разом з додатковими угодами, заявки на транспортування вантажу тощо). 
Також разом з поясненнями від 07.07.2025 позивач надав Комісії ГУ ДПС у Полтавській області інвентаризаційний опис від 31.12.2024 №1 складу пряжі у м. Полтава; наказ від 02.12.2024 №6 про проведення щорічної інвентаризації, оборотно-сальдову відомість по рахунку 281. 
До повідомлення від 12.09.2025 №3 про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку позивач долучив: письмові пояснення від 11.09.2025 №33/25, банківські виписки по особовому рахунку за період з 01.01.2024 по 30.06.2025, з 01.01.2024 по 05.09.2025, інвентаризаційний опис від 31.12.2024 №1, оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за період з 01.01.2024 по 05.09.2025, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за період з 01.01.2024 по 05.09.2025, відомості про оренду складського та офісного приміщень, докази сплати орендної плати (томи 1-3).
Наданими документами підтверджено наявність та використання орендованого складського приміщення, сплати орендної плати, а також відомості про надходження та оприбуткування на складі товарів (текстильних матеріалів). 
Суд враховує, що у витягу з протоколу засідання комісії від 23.09.2025 №188 відсутні відомості про здійснення комісією регіонального рівня глибинного аналізу податкової звітності позивача, змісту господарських операцій; відповідачем не наведені відомості, що з достатньою переконливістю свідчили б недобросовісність дій позивача в частині декларування показників податкової звітності. 
Суд зауважує, що питання наявності/відсутності у позивача товарних залишків та місць для їх зберігання повинні досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Тож у разі наявності у контролюючого органу інформації, що може свідчити про вчинення позивачем порушень вимог податкового законодавства, такий орган не позбавлений можливості призначити та провести документальну перевірку платника податку, за результатами якої дослідити питання ведення ним господарської діяльності та правомірності відображення її результатів у податковому обліку. 
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20, від 05.01.2021 у справі № 640/10988/20, від 22.07.2021 у справі №520/480/20, від 07.04.2023 у справі №280/3639/20.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач у ході розгляду справи не довів правомірність свого твердження про відповідність позивача положенням пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, адже ні витяг з протоколу засідання Комісії від 23.09.2025 №188, ані жодні інші документи не містять відомостей, що з достатньою переконливістю підтверджували б доводи контролюючого органу, покладені в основу спірного рішення. 
При цьому суд враховує, що рішення контролюючого органу про включення платника ПДВ до переліку ризикових платників податків несе безпосередні негативні наслідки для такого платника, що полягають у безумовному зупиненні реєстрації усіх без винятку податкових накладних, складених таким платником, у Єдиному реєстрі податкових накладних. 
А тому відповідне рішення має відповідати високим критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що передбачені частиною другою статті 2 КАС України, зокрема в частині вимог до обґрунтованості, добросовісності та пропорційності такого рішення. 
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом, що їх видав, конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. 
Належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень є можливим лише у разі достатнього та належного обґрунтування таким суб`єктом підстав та умов, що передували ухваленню рішення. 
Відповідач не довів наявності підстав для віднесення підприємства позивача до пункту 8 Критеріїв ризиковості.

Невиконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме – недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що його прийнято обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання протиправним та скасування спірного рішення.
А тому рішення комісії від 23.09.2025 №60279 належить визнати протиправним та скасувати, а позов ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" в цій частині - задовольнити. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виключити ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" з переліку ризикових платників податків, суд звертає увагу на такі обставини. 
Відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Зі змісту наведених норм слідує, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.
Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження) шляхом прийняття відповідного рішення.
За висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справі №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 у справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно з якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі “Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру” (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі “Брайєн проти Об`єднаного Королівства” (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі “Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру” (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі “Путтер проти Болгарії” (Putter v. Bulgaria № 38780/02).
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, з урахуванням установлених обставин, у цій справі контролюючий орган не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
У силу статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зі змісту пункту 49 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Єфименко проти України" можливо дійти висновку про те, що не розглядається у якості ефективного засіб захисту, який: "є залежним від розсуду відповідних органів влади і не є безпосередньо доступним для того, кого він стосується".
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003). 
Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19 зауважив, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Оскільки за результатами розгляду справи рішення відповідача про визнання ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, визнано протиправним та скасовано, суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є дотриманням гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, і таке рішення не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття спірного рішення, правомірність якого були предметом судового контролю.
Такі висновки суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 05.01.2021 у справі №640/10988/20.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" повністю. 

Розподіл судових витрат 

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету. 
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн належить стягнути на його користь у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області. 
Також позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу. 
Суд враховує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 КАС України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження понесених позивачем у цій справі витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копії: договору від 28.08.2025 №б/н про надання правової допомоги, акта приймання-передачі виконаних робіт від 02.09.2025 з додатком, рахунка-фактури від 02.09.2025 №02/09-25, платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 02.09.2025 №542 /т. 1, а.с. 38-43/; акта приймання-передачі виконаних робіт від 07.11.2025 з додатком, рахунка-фактури від 07.11.2025 №07/11-25, платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 07.11.2025 №607 /т. 17, а.с. 229, 230/.
У пункті 4.2. Договору вказано, що вартість юридичних послуг визначається за домовленістю сторін по факту їх надання та фіксується в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). 
У додатку до акта приймання-передачі послуг від 02.09.2025 зазначено, що Адвокатським бюро "Клименка "Правозахисник" надані такі послуги: 
- вивчення документів та рішень ГУ ДПС у Полтавській області, які стали підставою для визначення ТОВ "Текс-Трейдінг" ризиковим - 4 год., 4000,00 грн;
- вивчення бухгалтерських документів, документів фінансово-господарської діяльності ТОВ "Текс-Трейдінг" - 5 год., 5000,00 грн;
- вивчення судової практики, законодавства, нормативних документів, що регламентують та врегульовують спірні відносини - 4 год., 4000,00 грн;
- юридичні консультації щодо зазначених в акті документальної перевірки порушень податкового законодавства, визначення правової позиції - 2 год, 2000,00 грн /т. 1, а.с. 41/.
У додатку до акта приймання-передачі послуг від 07.11.2025 зазначено, що Адвокатським бюро "Клименка "Правозахисник" надані такі послуги: 
- юридичні консультації щодо зазначених у рішенні ГУ ДПС у Полтавській області від 23.09.2025 №60279 причин, які стали підставою для визначення ТОВ "Текс-Трейдінг" ризиковим - 2 год, 2000,00 грн;
- вивчення бухгалтерських документів, документів фінансово-господарської діяльності ТОВ "Текс-Трейдінг" за період з серпня по листопад 2025 року - 3 год, 3000,00 грн;
- підготовка матеріалів, складання та подання позовної заяви - 5 год, 4000,00 грн /т. 17, а.с. 229/.

Статтею 19 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. 
Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. 
Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). 
За обставин цієї справи суд враховує, що юридичний спір між сторонами не характеризувався значною складністю та є доволі поширеним у судовій практиці. 
Подана до суду позовна заява здебільшого містить перелік наявних у позивача та наданих податковому органу документів, а також посилання на окремі постанови Верховного Суду.
При цьому у позовній заяві взагалі відсутні посилання на норми права, якими урегульовані спірні відносини. 
Надані до суду письмові докази знаходились у позивача, адвокат не вчиняв дій щодо їх збирання. 
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.
Зазначення у додатку до акта приймання-передачі послуг від 02.09.2025 про надання адвокатом "юридичних консультацій щодо зазначених в акті документальної перевірки порушень податкового законодавства, визначення правової позиції" не пов`язані з предметом спору у цій справі, оскільки спірні відносини не стосувались оскарження результатів податкової перевірки. 
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). 
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. 
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19). 
Виходячи з вищеописаних обставин справи, суд, оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності й пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 5000,00 грн, які належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області. 
Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд  

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області від 23.09.2025 №60279 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" критеріям ризиковості платника податку.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) та 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" (код ЄДРПОУ 42906231; вул. Решетилівська, 26/1, м. Полтава, Полтавська область, 36007). 
Відповідач: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА