ОКРЕМА ДУМКА
суддів Великої Палати Верховного Суду Стрелець Т. Г., Гімона М. М., Губської О. А., Кишакевича Л. Ю., Мазура М. В.

справа № 990/56/25
провадження № 11-389заі25

Велика Палата Верховного Суду постановою від 8 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Вищої ради правосуддя про визнання рішення протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії частково задовольнила апеляційну скаргу позивачки. Змінила рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року, виклавши його мотивувальну частину в редакції своєї постанови. В іншій частині рішення залишила без змін.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржене позивачкою рішення ВРП від 21 січня 2025 року № 82/0/15-25 про відмову у призначенні її на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) не містить мотивів відмови у її призначенні, однак суд не може відновити порушене право ОСОБА_1 у спосіб, який вона обрала. Зобов`язання ВРП провести повторне голосування з питання призначення її на посаду члена ВККС або відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зобов`язання ВРП здійснити повторний розгляд її кандидатури разом з іншими кандидатами на цю посаду вже неможливо, оскільки на час винесення рішення на посаду члена ВККС було призначено іншу особу.

Не можемо погодитися із суттю наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду мотивів, тому керуючись частиною третьою статті 34 КАС України висловлюємо свою окрему думку.
За обставинами справи, позивачка приймала участь у конкурсній процедурі на зайняття вакантної посади члена ВККС. 
З протоколу засідання ВПР № 5 від 21 січня 2025 року вбачається, що головуючий на засіданні оголосив доповідь стосовно питання порядку денного засідання «Про призначення члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України», у якій повідомив про переданий на розгляд ВРП остаточний перелік рекомендованих кандидатів на посаду члена ВККС, до якого включено позивачку та ще одну особу. 
Відповідно до оприлюдненого відеозапису засідання ВРП, що розміщений на офіційному Youtube-каналі ВРП (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1), іншим кандидатом був ОСОБА_2 .
Стосовно обох кандидатів головуючий на засіданні оголосив висновок про їх відповідність критеріям, які висуваються до кандидатів на посаду члена ВККС. 
Члени ВРП видалились до спеціального приміщення для обговорення цього питання, після їх повернення засідання ВРП продовжилось. Головуючий поставив на голосування пропозиції про призначення ОСОБА_1 та іншого кандидата на посаду члена ВККС. 
Голосування відбулось відповідно до абзацу шостого пункту 10.4 Регламенту ВРП, який передбачає, що голосування з питання призначення члена ВККС здійснюється підняттям руки. Волевиявлення члена Ради «За» або «Проти» фіксується у протоколі (відомості про голосування) згідно з формою, яка є додатком 6 до Регламенту.
Головуючий оголосив, що за пропозицію про призначення позивачки проголосували 6 членів ВРП, проти - 8.
Після цього головуючий оголосив резолютивну частину рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 на посаду члена ВККС.
В основу оскаржуваного рішення ВРП покладено такий загальний висновок (пункт 3.2. Рішення):
«Вища рада правосуддя за результатами аналізу інформації, отриманої з досьє кандидата та під час співбесіди, відомостей та матеріалів, отриманих з інших джерел, аналізу поведінки кандидата під час співбесіди, обговорення, шляхом порівняння всіх кандидатів на відповідність критеріям доброчесності, професійної компетентності, політичної нейтральності дійшла висновку, що ОСОБА_1 відповідає зазначеним критеріям для призначення на посаду члена ВКССУ.
Проте за результатами волевиявлення членів Вищої ради правосуддя, яке ґрунтувалось на внутрішньому переконанні та власній оцінці обставин, пов`язаних із кандидатом на посаду члена ВККСУ, а також на власній оцінці її особистих і професійних якостей, за результатами відкритого голосування членів Вищої ради правосуддя у пленарному складі ОСОБА_1 не набрала більшості голосів. За кандидатуру ОСОБА_1 проголосувало шість членів Вищої ради правосуддя з чотирнадцяти, які брали участь у засіданні Вищої ради правосуддя. 
Ураховуючи наведене, Вища рада правосуддя дійшла висновку про наявність підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України».
Отже, як видно з рішення, підписаного усіма членами Ради, які брали участь у його ухваленні, позивачка відповідає визначеним у Законі України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»(далі - Закон № 1402-VIII) критеріям для призначення на посаду члена ВККС. Рішення містить аналіз відповідності позивачки кожному критерію окремо.
Попри це, кандидатуру позивачки підтримало лише 6 з 14 членів ВРП. Оскільки рішення приймається кваліфікованою більшістю голосів (частини першої статті 34 Закону України 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя»; далі - Закон № 1798-VIII), то відповідна Рада відмовила у призначенні ОСОБА_1 на посаду члена ВККС.
Варто наголосити, що відбір кандидатів на вакантну посаду члена ВККС здійснюється на конкурсних засадах відповідно до статті 3 Закону № 1798-VIII, статей 92, 94, 95 Закону № 1402-VIII та Методики проведення ВРП співбесіди, відбору та призначення кандидатів на посаду члена ВККС. Процедурні питання здійснення Радою повноважень регулює Регламент ВРП.
Якщо коротко, то процедура конкурсного відбору зводиться до такого: конкурс на зайняття посади члена ВККС проводить Конкурсна комісія (далі - КК), яка за результатами перевірки кандидатів на відповідність їх критеріям доброчесності та професійної компетентності формує перелік кандидатів, з розрахунку не менше двох кандидатів на кожну вакантну посаду, та передає його до ВРП.
ВРП проводить співбесіду з рекомендованими КК кандидатами відкрито та приймає за її результатами рішення про призначення або про відмову в призначенні відібраних кандидатів на вакантні посади членів ВККС.
Рішення ВРП ухвалюється більшістю членів ВРП, які беруть участь у засіданні, якщо інше не визначено цим Законом. Рішення ВРП ухвалюється відкритим поіменним голосуванням, якщо інше не визначено цим Законом (частини перша і четверта статті 34 Закону № 1798-VIII).
При цьому пункт 10.4 Регламенту ВРП встановлює, що голосування з питання призначення члена ВККС здійснюється підняттям руки. Волевиявлення члена Ради «За» або «Проти» фіксується у протоколі (відомості про голосування) згідно з формою, яка є додатком 6 до Регламенту. 
Детальніше організаційні засади, принципи, критерії та процедура проведення ВРП співбесіди, відбору та призначення кандидатів на посаду члена ВККС прописані у Методиці проведення ВРП співбесіди, відбору та призначення кандидатів на посаду члена, затвердженій рішенням ВРП рішенням від 28 грудня 2023 року № 275/0/15-23 (далі - Методика № 275/0/15-23), яка розроблена на підставі Конституції України, законів України № 1798-VIII та № 1402-VIII.
За загальним правилом (пункт 3 Методики № 275/0/15-23) ВРП проводить відбір та призначення на посаду члена ВККС за критеріями доброчесності, професійної компетентності та політичної нейтральності.
Наряду з цим, у пункті 3.3 згаданої Методики закріплені додаткові критерії: позитивні особистісні (індивідуальні) якості та ціннісні орієнтації кандидата такі як: урівноваженість, стресова стійкість, ініціативність толерантність, саморозвиток та впевненість у собі.
Згідно з пунктом 4.3. «Рішення» розділу 4. «Процедура відбору» Методики № 275/0/15-23 для відбору кандидата для призначення на посаду члена ВККС Рада застосовує такі прийоми та методи: аналіз інформації з досьє кандидатів, а також матеріалів, що були отримані додатково відповідно до правил, визначених цією Методикою; запитання та відповіді під час співбесіди; спостереження та аналіз поведінки кандидата під час співбесід (з КК та ВРП); обговорення.
Відбір кандидата для призначення на посаду члена ВККС здійснюється членами ВРП на основі власного переконання та аналізу інформації, отриманої з досьє та під час співбесіди, шляхом порівняння всіх кандидатів, які взяли участь у співбесідах, з урахуванням вимог частин третьої, четвертої статті 92 Закону № 1402-VIII.
Окремо вартує уваги те, що обговорення та формування переліку кандидатів для призначення на посади членів ВККС здійснюється ВРП конфіденційно та не підлягає публічному розголошенню.
Отже, хоча співбесіда, як і ухвалення рішення в питаннях щодо призначення особи на вакантну посаду члена ВККС є публічними, проте частина на якій члени ВРП обговорюють відповідність відібраної кандидатури проводиться «за зачиненими дверима».
Власне у підтвердження зазначеного висновку свідчить та обставина, що для обговорення питання відповідності кандидатури позивачки вакантній посаді члени ВРП видалились до спеціального приміщення. Після їх повернення на голосування була поставлена пропозиція про призначення ОСОБА_1 на посаду члена ВККС, яку більшість членів ВРП, які брали участь у засіданні, не підтримали (за її кандидатуру проголосували 6 з 14 членів Ради).
Маємо погодитися, що законодавець висуває до ВРП вимогу обґрунтувати і мотивувати рішення про призначення / відмову в призначенні відібраних кандидатів на вакантні посади членів ВККС (частина сьома статті 95 Закону № 1402-VIII, пункт 6.10 Регламенту ВРП).
На наше переконання це значить, що рішення ВРП у питаннях конкурсного відбору членів ВККС має містити мотиви саме щодо відповідності / невідповідності відібраних кандидатів вимогам, встановленим до членів ВККС статтею 94 Закону № 1402-VIII, головним чином стосовно критеріїв доброчесності, професійної компетентності, політичної нейтральності.
У такому разі здійснюючи судовий контроль за реалізацією ВРП дискреційних повноважень у процедурі відбору та призначення кандидата на посаду члена ВККС на предмет його відповідності встановленим законом критеріям доброчесності, професійної компетентності та політичної нейтральності, суд  згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України перевіряє викладені у рішенні ВРП висновки на предмет їх об`єктивності та обґрунтованості як ключових питань правового спору в справі.
Рішення від 21 січня 2025 року № 82/0/15-25 містить встановлені фактичні обставини, норми права, висновки ВРП за результатами вивчення відомостей про кандидатку, співбесіди, обговорення, а також результати голосування. ВРП дійшла висновку про відповідність  ОСОБА_1 критеріям доброчесності, професійної компетентності, політичної нейтральності.
Позивачка рішення Ради щодо відповідності її кандидатури вимогам статті 94 Закону № 1402-VIII не оскаржує.
Натомість вимога зазначати у рішенні мотиви членів ВРП, які голосували «проти» кандидата законом прямо не передбачена.
На нашу думку віддання голосу «за» чи «проти» кандидата є формою волевиявлення, тобто на цьому етапі (саме голосування) присутній елемент дискреції членів ВРП, які у своїй діяльності є незалежними від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Вибір пов`язаний не тільки з рівнем професійної компетентності кандидата. Таке волевиявлення здійснюється шляхом підняттям руки з подальшою фіксацією голосу в протоколі (відомості про голосування) згідно з формою, яка є додатком 6 до Регламенту ВРП.
Вважаємо, що волевиявлення членів ВРП здійснюється на основі їх власного переконання та аналізу інформації, отриманої з досьє та під час співбесіди, шляхом порівняння всіх кандидатів, які взяли участь у співбесідах, тобто за принципом позитивного відбору мета якого полягає у пошуку кандидатів із найкращими характеристиками, а не просто виключення тих, хто не підходить. При цьому кандидати, які не пройшли відбір не отримують негативних висновків, які могли б зашкодити їх подальшій кар`єрі. 
Отже, на етапі голосування члени Ради наділені дискрецією самостійно визначитися у виборі проголосувати «за» кандидата чи «проти» нього.
Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду фактично мова йде про обов`язковість позитивного голосування членів ВРП за кандидатів до ВККС. При цьому не зрозуміло яким чином можливо досягти прогнозованого результату.
Спосіб захисту, який пропонується у постанові Великої Палати Верховного Суду не передбачений ні Законом № 1798-VIII, ні іншими підзаконними актами.
Можливість участі ОСОБА_1 у новому конкурсі неможлива, оскільки в такому випадку будуть порушуватися права інших кандидатів. 
Відкритим також залишається питання, яким чином це може захистити права позивачки у разі повторного негативного голосування, і чи можливо говорити в даному випадку про порушення прав позивачки, враховуючи, що мова йде про конкурсні процедури, які передбачають і негативний результат.
Водночас необхідно констатувати, що відповідальність за вибір майбутнього члена ВККС залишається на органі призначення. 
З урахуванням мотивів, наведених у цій окремій думці, вирішення похідної вимоги (спосіб захисту), втрачає актуальність. 
Підсумовуючи викладене, вважаємо, що постанова суду першої інстанції підлягала зміні, проте з інших мотивів. 
Судді: Т. Г. Стрелець
М. М. Гімон
О. А. Губська
Л. Ю. Кишакевич
М. В. Мазур