Єдиний унікальний номер: 355/1965/25 
Провадження № 2/379/469/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
13 травня 2026 року м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
з участю секретаря судового засідання Карпової Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 452619-КС-001 про надання кредиту від 12.08.2022 року у розмірі 22170,31 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12.08.2022 було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 452619-КС-001 про надання кредиту. 12.08.2022 відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №452619-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9517, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 12.08.2022 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та відповідачем було укладено договір №452619-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 . Відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення заборгованості, яка становить 22170,31 грн, яка складається із:
- 7000,00 грн- заборгованість по прострочених платежах по тілу кредиту;
- 14120,31 грн- заборгованість по прострочених платежах по процентам;
- 1050,00 грн - заборгованість по прострочених платежах за комісією.
Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з даним позовом.

15.09.2025 року дана позовна заява надійшла в провадження Баришівського районного суду Київської області.
06.10.2025 ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі.
Ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області Чальцевої Т.В. від 10.12.2025 року дану справу передано за підсудністю на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. ст. 31 ЦПК України.
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхова О.І. від 05.02.2026 року дану справу передано за підсудністю на розгляд до Таращанського районного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. ст. 31 ЦПК України.
Згідно протоколу авторозподілу судової справи від 03.03.2026 головуючим суддею у справі визначено суддю Таращанського районного суду Київської області В.І. Зінкіна. 
04.03.2026 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судові засідання двічі 30.03.2026 та 13.05.2026 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надіслання судової повістки, причини неявки суду не повідомила, клопотань, відзив на позовну заяву не надала.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч.8 ст.178ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлено, що 12.08.2022 між позивачем ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 452619-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1. договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів.
Строк на який надається кредит: 16 тижнів. (п.2.3.).
Стандартна процентна ставка : в день 2,0%, фіксована. (п.2.4).
Знижена процентна ставка: 1,16272505, фіксована.
Комісія за надання кредиту:1050,00 грн. (п.2.5).
Строк дії договору до: 02.12.2022. (п.2.7).
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 14720,00 грн. (п.2.8).
Договір про надання кредиту №452619-КС-001 від 12.08.2022 відповідачем підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) G-9517.(а.с.24-25 зв.).
Так, із дослідженої судом довідки послідовності дій клієнта встановлено, що клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 12.08.2022 року о 17:17 год зайшла в особистий кабінет та о 17:33 год підписала договір одноразовим ідентифікатором: G-9517. (а.с.30 зв.).
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в повному обсязі виконало умови укладеного договору, шляхом перерахування грошових коштів (кредиту) у розмірі 7000,00 грн. на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , що підтверджується квитанцією платіжного сервісу «ТАС Pay» №518489990 від 12.08.2022 року (а.с.32). 
З розрахунку заборгованості за наданим кредитом вбачається, що станом на 31.07.2025 заборгованість за договором № 452619-КС-001 про надання кредиту становить 22170,31 грн, яка складається із: 7000,00 грн- заборгованість за кредитом; 14120,31 грн- заборгованість по відсотках; 1050,00 грн заборгованість за комісією (а.с.14-20)  про, що також свідчить довідка ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стан заборгованості ОСОБА_1 станом на 05.09.2025 року (а.с.21).
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. 
Згідно ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Судом встановлено, що 12.08.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 452619-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Наданими суду і дослідженими в судовому засіданні доказами, що наявні в матеріалах справи, підтверджується те, що кредитором ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконано зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 452619-КС-001 від 12.08.2022 і перераховано на користь відповідача - позичальника обумовлену договором суму. Це вбачається, зокрема, зі змісту підписаної відповідачем ОСОБА_1 анкети указаного договору, а також підтверджується довідкою про видачу коштів із сумою транзакцій по договору. 
Крім того, з листа АТ «Райффайзен Банк» від 24.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_5 є клієнтом банку. На її ім`я було емітовано картку № НОМЕР_2 (а.с.51).
З виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 вбачається, що відповідачу надано кредит в сумі 7000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , дата трансакції: 12.08.2022 (а.с.52).
Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.
При цьому питання щодо повернення кредиту, нарахування і сплати процентів за користування кредитом визначаються умовами кредитного договору.
Відповідно до укладеного 12.08.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 договору №452619-КС-001 про надання кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало відповідачу кредит в загальному розмірі 7000,00 грн., шляхом перерахування вказаної суми коштів на рахунок останньої, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою.
Відповідно до наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 02.12.2022 року, тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався.
Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з наведеного, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в тому числі і в судовому порядку).
Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Таким чином суд вважає обґрунтованим нарахування комісії, положення щодо чого встановлено в кредитному договорі та погоджується з розміром такої.
Враховуючи, що відповідачем зобов`язання з повернення коштів за договором не виконано, а при порівнянні розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку відповідача, наданих позивачем вбачається, що суми використаних кредитних коштів, зазначені у виписці відповідають сумам, зазначеним у розрахунку заборгованості позовні вимоги у вказаній частині є доведеними та обґрунтованими.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором № 452619-КС-001 від 12.08.2022 у розмірі 22170,31 грн, що складається із: заборгованості за кредитом 7000,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 14120,31 грн; заборгованості за комісією 1050,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне:
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджено документально.
Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано.
На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1055, 1077, 1078, 1081, ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 452619-КС-001 про надання кредиту від 12.08.2022 у розмірі 22 170,31 грн (двадцять дві тисячі сто сімдесят гривень 31 копійка).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати понесені у зв`язку із сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення,якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено та підписано 18.05.2026.

Головуючий:	В.  І.  Зінкін