№ справи687/464/26
№2/687/445/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року         селище Чемерівці  Чемеровецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Борсука В.О., розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У квітні 2026 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06.10.2023 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07751-10/2023. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн, які останній зобов`язувався повернути, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені договором.
Внаслідок не належного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у сумі 80000 грн.   
29.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №29032024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Аванс Кредит», включно і до відповідача за кредитним договором № 07751-10/2023 від 06.10.2023 року. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті та витрати на професійну правничу допомогу.
28.04.2026 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.    
Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження.  
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.      
Судом встановлено, що 06.10.2023 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07751-10/2023, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 8000,00 грн, на строк кредитування 360 днів, процентна ставка 2.5 % в день.
Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: W8468.
Відповідно до п.п.1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта № НОМЕР_1 .
Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 8000,00 грн, підтверджується витребуваною судом випискою з АТ "ПУМБ" за 06.10.2023 року.
29.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №29032024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Аванс Кредит», включно і до відповідача за кредитним договором № 07751-10/2023 від 06.10.2023 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № №29032024 від 29.03.2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у сумі 43200 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07751-10/2023 від 06.10.2023, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 80000 грн, що складається з 8000 грн заборгованість за тілом кредиту; 72000 грн сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано.
Разом з цим, перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за даним кредитним договором суд дійшов висновку про таке.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Даний кредитний договір укладено 06.10.2023 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування»,однак його дію продовжено після набрання чинності цим Законом, а тому строк дії п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» поширюється на вказаний кредитний договір.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1%.
В період строку кредитування, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося: з 06.10.2023 року по 21.04.2024 року включно за процентною ставкою 2,5 % в день, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», а також з 22.04.2024 року по 29.09.2024 року включно за процентною ставкою 2,5% в день, що не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, наданий суду розрахунок заборгованості в частині нарахування відсотків за користування кредитом у період з 22.04.2024 року по 29.09.2024 року не відповідає закону.
За таких обставин суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок, вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за кредитним договором.
Так, у період з 22.04.2024 року по 19.08.2024 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 14400 грн (120 днів х 120,00 грн (1,5% від тіла кредиту 8000,00 грн).
За період з 20.08.2024 року по 29.09.2024 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 3280 грн (41 день х 80,00 грн (1% від тіла кредиту 8000,00 грн).
Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 21.04.2024 року заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 47800,00 грн.
Таким чином, розмір основного боргу станом на 26.03.2024 року становить 73480 грн та складається із: тіла кредиту - 8000,00 грн, відсотків - 65480 грн.
Відповідач власних розрахунків не надав.
За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 73480 грн.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 80000 грн, а задоволено на суму 73480 грн, тобто на 91,85% (73480 х100: 80000). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2445,41 грн (2662,40х91,85:100).
В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків:
У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зважаючи на принципи співмірності та справедливості, враховуючи зміст позовних вимог та докази, подані стороною позивача на підтвердження обґрунтованості судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема: актом наданих послуг від 10.04.2026 року №110; детальним описом наданих послуг до акту від 10.04.2026 року; договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року; розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката становить 8000,00 грн.
Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (91,85%), а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 7348 грн (8000х91,85:100).
Керуючись ст. 526, 1049-1054, 1077-1082 ЦК України, ст. 6-16,141, 263- 265,280 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість по кредитному договору №07751-10/2023 від 06.10.2023 року в розмірі 73480  грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у розмірі 2445,41 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7348 грн.
В решті частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» код ЄДРПОУ 35234236, місце знаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, 4-й поверх, м.Львів, 79029.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований  АДРЕСА_1 .

Суддя  Борсук В.О.