Справа № 716/397/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2026  м.Заставна 

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді   Шевчук Р.М.,
при секретарі судового засідання  Єлащуку Р.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа: Приватний нотаріус Совсун Ольга Михайлівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вказувала, що в листопаді 2025 року вона отримала лист Приватного підприємства «Західний Буг» від 19.11.2025 року яким їй повідомили про те, що після смерті її батька залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 7321587200:01:004:0069 площею 3, 8731 га. 
Також їй було надано не засвідчену копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 086422.
Зазначає, що 10 лютого 2026 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності за законом на майно її батька ОСОБА_2 . Нотаріусом було заведено спадкову справу, однак було відмовлено в видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. 
Вказує, що причиною пропуску нею строку, стало те, що вона не проживала разом з батьком з 2001 року. Про наявність в батька на праві власності землельної ділянки їй відомо не було. 
За життя батько не повідомляв її про те, що він має на праві власності вказану земельну ділянку, чи про те, що передавав її в оренду в сільськогосподарське підприємство. 
На момент розпорядження особистими речами батька після його смерті, вона не знайшла жодних документів які б свідчили про те, що він мав спірну земельну ділянку. 
Вважає, що підстави пропуску строку для прийняття спадщини є поважними просить суд вимоги позовної заяви задовольнити з підстав наведених в ній.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року по даній цивільній справі відкрито провадження, та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 07.04.2026 року закрито підготовче судове засідання та витребувано матеріали спадкової справи.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Маковійчук П.В. в  судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позов підтримують повністю.
Представник відповідача Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.
Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, направила до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. 
Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з врахуванням положень ст.247 ч.2 ЦПК України
Суд, дослідивши письмові докази по справі, заяви сторін, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . 
Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стверджено свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 де в графі «батько» зазначено « ОСОБА_2 ».
З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 28 серпня 1995 року вбачається, що 28 серпня між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - « ОСОБА_6 ». 
З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 лютого 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущений строку необхідний для прийняття спадщини.
Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільського господарського виробництва кадастровий номер 7321587200:01:004:0069 площею 3, 8731 га, що знаходиться в адмін межах Прилипченської сільської ради Заставнівського (теперішнього Чернівецького) району Чернівецької області, що стверджено, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 086422. 
З листа ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» від 19.11.2025 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 повідомлена про наявність нерухомого майна у вигляді земельної ділянки площею 3.8731 га, яке на праві власності належало її батьку - ОСОБА_2 . 
Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Частина 1 ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Разом з тим, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом зазначеної норми, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. 
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. 
Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Совсун О.М. із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки площею 3,8731 га, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 лютого 2026 року. 
З матеріалів спадкової справи вбачаться, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємецею після смерті ОСОБА_2 . 
Встановлено, що у встановлений законом строк після відкриття спадщини, позивач ОСОБА_1 не звернулася до нотаріуса, оскільки до листопада 2025 року їй не було відомо про наявність у її батька на праві власності земельної ділянки, що об`єктивно унеможливило своєчасне подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька. 
Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України і у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).
Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. 
Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. 
Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
При цьому, суд, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з метою захисту законних прав та інтересів ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 76-89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю три місяці з дати набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   Шевчук Р.М.