УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року
м. Київ
справа № 461/1910/26
провадження № 51-1668 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2026 року та Львівського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року, 
встановив:
Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 17 березня 2026 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року у справі № 461/8865/13-к, якою повернуто заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді від 15 серпня 2013 року за нововиявленими обставинами.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 27 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу місцевого суду від 17 березня 2026 року - без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про незаконність оскаржуваних судових рішень, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що нормами ст. 464 КПК не передбачено права відмовити у відкритті провадження. Посилається на текст постанови Верховного Суду від 16 лютого 2026 року, як на нововиявлену обставину. Стверджує про безпідставність висновків наведених в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року у справі № 461/8865/13-к. Вказує, що оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам ст. 462 КПК. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 та 3 ст. 464 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути. 
Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень вбачається, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2026 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті провадження за його заявою про перегляд ухвали судді Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року у справі № 461/8865/13-к за нововиявленими обставинами. 
Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті провадження суддя дійшов висновку, що подана заява підлягає поверненню, оскільки у ній ставилось питання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судді, якою не завершувався розгляд справи по суті заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді від 15 серпня 2013 року за нововиявленими обставинами, а лише повернуто таку заяву ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами. 
Також цим судом встановлено, що заява ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 462 КПК, у ній не наведено жодних обставин, які згідно ст. 459 КПК відносилися б до нововиявлених та слугували б підставою для здійснення відповідного судового провадження в порядку, передбаченому Главою 34 КПК.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Колегія суддів апеляційного суду, проаналізувавши зміст апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення, погодилась із мотивами наведеним в ухвалі від 17 березня 2026 року та не знайшла підстав для її скасування, з огляду на що залишила апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.
Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши положення ч. 2 ст. 464 КПК, правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17, обґрунтовано вказав на процесуальну можливість постановлення місцевим судом ухвали про відмову у відкритті провадження. 
Також суд апеляційної інстанції з посиланням на рішення Конституційного Суду України №5-р(II)/2024 від 10 квітня 2024 року, обґрунтовано зазнчив, що додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) стосовно ухвал слідчих суддів у разі надання права на їх перегляд за нововиявленими обставинами можливе лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду й з урахуванням потреби додержання вимог щодо розумних строків досудового розслідування.
Колегією суддів було встановлено, що ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року у справі № 461/8865/13-к заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді від 15 серпня 2013 року за нововиявленими обставинами - повернуто ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвалу від 31 січня 2018 року було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 квітня 2018 року.
Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на зазначені вище ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 квітня 2018 року.
У своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судді Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року по справі № 461/8865/13-к ОСОБА_4 покликався на постанову Верховного Суду від 16 лютого 2026 року у справі № 461/7271/20, висновки якої, як зазначав заявник, є нововиявленими обставинами.
Місцевий суд правильно зазначив, що жодних обставин, визначених ч. 2 ст. 459 КПК України, які б відносилися до нововиявлених та слугували б підставою для здійснення відповідного судового провадження в порядку, передбаченому Главою 34 КПК, у поданій заяви ОСОБА_4 не наведено. При цьому, суд обґрунтовано вказав, що ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року по справі № 461/8865/13-к не завершувався розгляд справи по суті заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді від 15 серпня 2013 року за нововиявленими обставинами, а лише повернуто таку заяву ОСОБА_4 .
З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення місцевого суду про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали судді Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року по справі № 461/8865/13-к за нововиявленими обставинами, є законним та обґрунтованим. При цьому, суд апеляційної інстанції послався на практику Верховного Суду та положення статей 459, 462 КПК.
Ухвала Львівського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року є законною, обґрунтованою і належно вмотивованою, підстав для відкриття касаційного провадження з доводів наведених у касаційній скарзі колегія суддів Касаційного кримінального суду не вбачає. 
Колегія суддів зауважує, що предметом перегляду є лише ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2026 року та Львівського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року, питання щодо законності ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2018 року у справі № 461/8865/13-к не є предметом перегляду.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2026 року та Львівського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3