Справа № 141/617/25
Провадження № 22-ц/801/712/2026
Категорія: 58
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слісарчук О. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Справа № 141/617/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Голоти Л.О., Оніщука В.В., 
за участі секретаря судового засідання: Ходакової М. Г.
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 , ТОВ «Регіна – ЛТД»
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ТОВ «Регіна ЛТД» та ОСОБА_2 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 30.12.2025 року, постановлене під головуванням судді Слісарчук О.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіна – ЛТД» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,-
Встановив:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 та ТОВ «Регіна – ЛТД» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в 30-му номері газети «33-й канал» було опубліковано статтю під заголовком «Це вже точно який путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили», а також розміщено аналогічний матеріал на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 у розділі «Новини». У зазначених публікаціях наведено висловлювання ОСОБА_2 , про те, що ОСОБА_1 , нібито, не було виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 120/11417/23, яким було задоволено позов ОСОБА_2 про поновлення її на посаді Оратівського селищного голови та, що такими діями ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ст. 382 КК України. Позивач зазначає, що така інформація є недостовірною, оскільки відсутні будь-які дані про вчинення нею кримінального правопорушення. Зокрема, відповідно до відповіді Вінницької обласної прокуратури, звернення щодо невиконання рішення суду ОСОБА_1 не надходили, а згідно з інформацією Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відомості про вчинення нею кримінального правопорушення до ЄРДР не вносилися. Поширення вказаної інформації відповідачем ТОВ «Регіна – ЛТД» в друкованому виданні газети «33-й канал» та на веб – сайті, що належить ТОВ «Регіна – ЛТД», за посиланням https://33kanal.com/news/263169.html без перевірки її достовірності, призвело до того, що у невизначеної кількості людей склалося враження, що ОСОБА_1 є злочинцем, що порушило її особисті немайнові права, зокрема, принцип презумпції невинуватості, зокрема честь, гідність, ділову репутацію. Крім того, позивач вказує, що внаслідок поширення недостовірної інформації вона зазнала моральних страждань, була змушена виправдовуватися перед жителями громади та членами політичної партії, а також негативного впливу зазнала її сім`я, зокрема її донька. Таким чином, поширена відповідачами інформація є недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , у зв`язку з чим підлягає спростуванню у встановленому законом порядку.
ОСОБА_1 просила суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети «33-й канал» в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб – сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі "Новини" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», а саме речення: «Сьогодні відбувся кримінальний злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України щодо умисного невиконання рішення суду, вчинений ОСОБА_1 та групою депутатів».
Зобов`язати ОСОБА_2 протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети «33-й канал» в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб – сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі "Новини" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео), шляхом надання власнику газети « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіна – ЛТД» для розміщення тексту спростування в наступному номері газети «33-й канал», який має вийти після набрання рішенням суду законної сили та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5  наступного змісту: «Спростування. Я, ОСОБА_2 , повідомляю, що інформація, поширена мною ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети 33-й канал в публікації під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5  у статті під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині тверджень про те, що ОСОБА_1 вчинила кримінальний злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України, щодо умисного невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 120/11417/23, яким мене було поновлено на посаді Оратівського селищного голови».
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіна – ЛТД» протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, але не пізніше дня виходу наступного номеру газети «33-й канал», який має вийти після набрання рішенням суду законної сили, спростувати інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети «33-й канал» в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі «Новини» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , під заголовком «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», шляхом розміщення в газеті « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на першій шпальті газети анонсу про спростування тим же шрифтом та розміром, що й анонс в 30-му номері газети від 17.07.2024 року та на другій шпальті газети тексту спростування тим же шрифтом та розміром, що й оригінальна стаття, а також на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком: "Спростування недостовірної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30му номері газети 33й канал" в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком:  « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі «Новини» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», наданого ОСОБА_2 , наступного змісту: «Спростування. Я, ОСОБА_2 , повідомляю, що інформація, поширена мною ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети 33-й канал в публікації під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5  у статті під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині тверджень про те, що ОСОБА_1 вчинила кримінальний злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України, щодо умисного невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 120/11417/23, яким мене було поновлено на посаді Оратівського селищного голови». 
Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 30.12.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети «33-й канал» в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб – сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі "Новини" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», а саме речення: «Сьогодні відбувся кримінальний злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України щодо умисного невиконання рішення суду, вчинений ОСОБА_1 та групою депутатів».
Зобов`язано ОСОБА_2 протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети «33-й канал» в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб – сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі "Новини" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео), шляхом надання власнику газети « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіна – ЛТД» для розміщення тексту спростування в наступному номері газети «33-й канал», який має вийти після набрання рішенням суду законної сили та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5  наступного змісту: «Спростування. Я, ОСОБА_2 , повідомляю, що інформація, поширена мною ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети 33-й канал в публікації під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5  у статті під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині тверджень про те, що ОСОБА_1 вчинила кримінальний злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України, щодо умисного невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 120/11417/23, яким мене було поновлено на посаді Оратівського селищного голови».
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіна – ЛТД» протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, але не пізніше дня виходу наступного номеру газети «33-й канал», який має вийти після набрання рішенням суду законної сили, спростувати інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети «33-й канал» в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі «Новини» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , під заголовком «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», шляхом розміщення в газеті « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на першій шпальті газети анонсу про спростування тим же шрифтом та розміром, що й анонс в 30-му номері газети від 17.07.2024 року та на другій шпальті газети тексту спростування тим же шрифтом та розміром, що й оригінальна стаття, а також на веб-сайтіІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком: "Спростування недостовірної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30му номері газети 33й канал" в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком:  « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі «Новини» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», наданого ОСОБА_2 , наступного змісту: «Спростування. Я, ОСОБА_2 , повідомляю, що інформація, поширена мною ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30-му номері газети 33-й канал в публікації під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5  у статті під заголовком: «Це вже точно якийсь путч: голову Оратівської ТГ, яку суд поновив на посаді, депутати вдруге незаконно звільнили (відео)», є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині тверджень про те, що ОСОБА_1 вчинила кримінальний злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України, щодо умисного невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 120/11417/23, яким мене було поновлено на посаді Оратівського селищного голови».
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Регіна – ЛТД» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816,80 грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15000,00 грн, витрати, пов`язані із проведенням судової семантико – текстуальної експертизи № 456/25-22 від 24.07.2025 у розмірі 4580,15 грн, витрати, пов`язані із отриманням інформації щодо власника вебсайту (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення № 124/2025- Д від 29.07.2025 у розмірі 1050,00 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення скасувати ,а у справі ухвалити нове рішення , яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказала, що суд не врахував жодних пояснень наданих відповідачами. Окрім того, позивачка не надала доказів того, що поширена інформація хоч якось вплинула на її особисті немайнові права чи спричинила їй моральні страждання, чи завдала інших порушень її правам. Також, ОСОБА_1 не надала відповідь на статтю у засобах масової інформації чи у інших джерелах, хоча мала на це право, з чого можна зробити висновок, що їй немає про що сказати. Окрім того, оскільки рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_2 виконано не було, у неї були всі підстави говорити про те, що вчиняється злочин, однак була вжита фраза «Вчиняють злочин», тобто ОСОБА_2 просто прокоментувала перебіг подій і жодної неправдивої інформації вона не поширила, оскільки не вжила фразу «Вчинила злочин». Вжиті ОСОБА_2 висловлювання щодо позивача відображають лише власну оцінку реальних подій, висловлену у формі оціночних суджень, припущень, а тому не є недостовірною інформацією. Окрім того, суд не врахував, що до участі в справі не було залучено в якості належного співвідповідача автора цієї статті, яка була опублікована, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі ТОВ «Регіна – ЛТД» просить скасувати вищезазначене рішення та ухвалити у справі нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що предметом позову є одне речення, «Сьогодні відбувся кримінальний злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України щодо умисного невиконання рішення суду, вчинений ОСОБА_1 та групою депутатів», яке вирване із контексту всього виступу, який є оціночним судженням, думками, а не констатацією фактів. При цьому, ОСОБА_1 є посадовою особою і повинна бути готова до того, що будь яке її рішення, може бути висвітлено у ЗМІ чи піддаватися суспільному обговоренню. Окрім того, позивач ОСОБА_1 невірно визначила суб`єктний склад відповідачів, оскільки до участі в справі не залучила належного відповідача ГО Вінницька обласна асоціація редакторів та не врахувала того, що ТОВ «Регіна - ЛТД» не є власником веб – сайту https://33kanal.com, тому вважається неналежним відповідачем , що є підставою для відмови у задоволенні позову. Окрім того, суд порушив ч.8 ст. 268 ЦПК України, оскільки вступна та резолютивна частина с скороченого рішення не відповідають вступній та резолютивній частині повного тексту рішення, оскільки в повному тексті рішення вирішено питання щодо стягнення судових витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними .
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що останні підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 30.12.2025 року вищевказаним вимогам закону не відповідає.
Постановляючи рішення ,суд виходив із того, що ОСОБА_2 та ТОВ «Регіна ЛТД» було поширено інформацію ІНФОРМАЦІЯ_1 в 30-му номері газети «33-й канал» та на веб-сайті https://33kanal.com, що безпосередньо стосується ОСОБА_1 , містить чіткі фактичні твердження про нібито вчинення нею кримінального правопорушення, які не є оціночними судженнями, при цьому така інформація не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, зокрема відсутній обвинувальний вирок суду або інші офіційні дані про вчинення позивачем злочину, у зв`язку з чим вона є недостовірною, порушує презумпцію невинуватості та формує негативне уявлення про позивача в очах суспільства, принижуючи її честь, гідність і ділову репутацію. Окрім того, виходив із того, що ОСОБА_1 заявила позов до належних відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «Регіна ЛТД».
Колегія суддів вважає, що із останнім висновком суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього ,неправильно застосувавши норми матеріального і порушивши норми процесуального права .
Відповідно до змісту ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачеві відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.  У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. 
Відповідно до п.12 вказаної постанови належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 742/286/17 зазначено, що «відповідачами у справі про захист честі, гідності чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів суди мають керуватися нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації».
Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про медіа» для цілей цього закону суб`єктом у сфері друкованих медіа вважається особа, що здійснює редакційний контроль щодо створення або добору, організації та поширення масової інформації у формі друкованого медіа.
Відповідно до ч.1 ст.16 вищезазначеного закону, для цілей цього закону суб`єктом у сфері онлайн-медіа вважається особа, що здійснює редакційний контроль щодо створення або добору, організації та поширення масової інформації у формі онлайн-медіа.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, спірна інформація була опублікована у газеті «33 канал» у статті автора ОСОБА_3 та на веб сайті газети «33канал» ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком: "Спростування недостовірної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_3 в 30му номері газети 33й канал" в інтерв`ю ОСОБА_2 під заголовком:  « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розділі «Новини» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і містила цитування (пряму мову) особи ОСОБА_2 .
Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_1 у позовній заяві визначила відповідачами за даним позовом ОСОБА_2 та ТОВ «Регіна ЛТД» і суд першої інстанції розглянув позовні вимоги до вказаних відповідачів.
Проте, згідно з судовою практикою та нормами ЦК України (ст. 277) ,а також ЗУ «Про медіа», коло відповідачів має бути ширшим.
Враховуючи наведені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року, судову практику щодо справ цієї категорії і положення чинного на час спірних правовідносин Закону України «Про медіа», позивач подаючи позов про спростування має вказати відповідачами у них і автора інформації (джерело інформації) і автора інформаційного матеріалу (статті) і того, хто розповсюдив цю інформацію.
Автор інформації — це особа , яка є джерелом недостовірної інформації ,хто фактично її озвучив. У випадку з друкованим медіа автором статті ( інформаційного матеріалу) — є особа ,що написала статтю, обробила ці слова та подала їх до друку ,а поширювачем - це є  особа, що здійснює редакційний контроль щодо створення або добору, організації та поширення масової інформації у формі друкованого медіа, тобто 
власник/редакція газети (юридична особа), яка випустила газету зі статтею у світ.
У випадку з поширення масової інформації у формі онлайн-медіа таким поширювачем є особа, що здійснює редакційний контроль щодо створення або добору, організації та поширення масової інформації у формі онлайн-медіа, яким є власник сайту на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал .
З матеріалів справи вбачається, що оспорювана інформація була поширена ІНФОРМАЦІЯ_3 у друкованому медіа – у 30-му номері Вінницької незалежної газети «33-й канал» у статті під заголовком «Це вже точно якийсь путч», автором інформації яку просить спростувати позивач ( її джерелом ) є ОСОБА_2 ,а автором статті ( автором інформаційного матеріалу ) - журналіст ОСОБА_4 , оскільки він написав цей матеріал, зібрав факти та структурував текст. ТОВ «Регіна» зазначена у примірнику газети як друкарня , тобто особа, що здійснює друк газети -надає послуги з виготовлення примірників . Згідно з практикою, друкарня не є належним відповідачем, оскільки вона не поширює інформацію в розумінні закону, а лише надає послуги з виготовлення примірників.
Оскільки позивач не надав і у матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Регіна» ,як юридична особа , здійснює редакційний контроль щодо створення або добору, організації та поширення масової інформації у формі друкованого медіа, тобто є власником/редакцією газети , яка випустила газету зі статтею у світ, останнє не можна вважати належним відповідачем у справі.
В той же час, позивачем і судом не було враховано ,що згідно з вихідними даними примірника вказаної газети вбачається ,що її засновниками є громадські організації Вінницька обласна «Асоціація редакторів» ,ВОГО «Центр захисту журналістів» ,а із відомостей з відкритих джерел інформації в мережі Інтернет - Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що в базі даних існує ТОВ «Редакція газети 33 канал» ,що здійснює діяльність за КВЕД 58.13 (Видання газет). 
Відповідно до Закону України «Про медіа», саме особи, що здійснюють редакційний контроль щодо створення або добору, організації та поширення масової інформації у формі друкованого медіа та онлайн-медіа(суб`єкти у сфері медіа) несуть відповідальність за зміст інформації ,що поширюється .
Позивачем не було з`ясовано, а судом не перевірено роль вказаних громадських організацій і ТОВ «Редакція газети 33 канал», в якості суб`єктів медіа щодо здійснення редакційного контролю щодо створення або добору, організації та поширення масової інформації у формі друкованого медіа та онлайн медіа.
У справах про спростування недостовірної інформації належним відповідачем є саме редакція (юридична особа), яка здійснює підготовку та випуск медіа, а не друкарня і відповідно власник сайту .
Відповідач ТОВ «Регіна», зазначене у позові, згідно з вихідними даними є лише підприємством-виготовлювачем (друкарнею), яке виконує технічне замовлення з друку тиражу. Відповідно до усталеної судової практики, друкарня не несе відповідальності за зміст матеріалів, оскільки не здійснює редакційного контролю. 
Оскільки докази того, що ТОВ «Регіна» (друкарня)  здійснює редакційний контроль, є суб`єктом у сфері медіа та є поширювачем інформації у розумінні Закону України «Про медіа» відсутні, останнє є неналежним відповідачем.
Автор статті ( ОСОБА_4 ) та суб`єкт у сфері медіа (редакція/засновник), які є обов`язковими співвідповідачами у даній категорії справ, позивачем до участі у справі залучені не були.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, якщо позов пред`явлено до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд не вправі з власної ініціативи залучати інших співвідповідачів. Обов`язок визначення відповідачів покладається виключно на позивача (ст. 13, 51 ЦПК України).
Оскільки, позивач у даній справі правильно визначила «автора інформації» (особу, що є джерелом інформації) яким є відповідач ОСОБА_2 , але помилилася з іншими відповідачами, , не залучила в якості належних співвідповідача автора статті - журналіста Андрія Власенка та не встановила справжню редакцію друкованого видання «газети 33-й канал» ,помилково вказавши замість неї друкарню ТОВ «Регіна»,доводи апеляційних скарг щодо невірно визначеного кола відповідачів і задоволення позову до неналежного відповідача заслуговують на увагу. 
Відповідно до положень ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції за клопотанням позивача може замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Проте позивач відповідних клопотань не заявляв.
Суд першої інстанції не роз`яснив позивачу наслідки вчинення чи невчинення ним процесуальних дій по встановленню і залученню до участі в справі належних відповідачів і розглянув справу ,поклавши обов`язок публікації спростування на ТОВ «Регіна»
Враховуючи, що рішення суду про спростування інформації та стягнення моральної шкоди не може бути виконане без залучення належного суб`єкта медіа (який має опублікувати спростування) та автора матеріалу, висновок суду першої інстанції про задоволення позову до неповного та частково неналежного складу відповідачів, є помилковим. 
Суд першої інстанції не врахував, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (або неповного складу належних відповідачів) є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову .
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки суд ухвалив рішення ,задовольнивши позов до неналежного відповідача та частково неналежного складу відповідачів, невірно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права ,рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення – про відмову у задоволенні позову.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, понесені у суді першої інстанції судові витрати слід залишити за нею. 
Водночас, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Регіна ЛТД» та ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню по 5450,40 грн сплаченого ними судового збору за подання апеляційної скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України,- 
Постановив:
Апеляційні скарги ТОВ «Регіна ЛТД» та ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 30.12.2025 року скасувати.
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіна – ЛТД» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Регіна ЛТД» та ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмір по 5450,40 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя-доповідач С. Г. Копаничук 

судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук