ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5490/26 Справа № 199/16268/25 	  	Головуючий у першій інстанції:  Маринін О. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Агєєва О.В., Никифоряка Л.П.,
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпра у складі судді Мариніна О.В. від 27 лютого 2026 року про забезпечення зустрічного позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,– 
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 27 лютого 2026 року задоволено заяву представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:641:0054; 1/4 земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0024; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:380:0135; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0008; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:656:0092. Заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі дії щодо відчуження зазначеного майна до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №199/16268/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 та на земельні ділянки з кадастровими номерами 1210100000:01:656:0092, 1221486800:01:066:0008. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваної ухвали в частині способу забезпечення позову з арешту на заборону відчуження, виходячи з наступного. 
Встановлено, що ОСОБА_1 у листопаді 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати спільною власністю подружжя квартиру, загальною площею 43,4 кв. м., житловою площею 15,3 м. кв. яка розташована за адресою по АДРЕСА_2 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 та визнати право власності по 1/2 частині за кожним на вказану квартиру за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 51-55). 
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпра від 03 лютого 2026 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя (а.с. 80). 
25.02.2026 року представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 подав до місцевого суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якій просив: 
визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 , 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:641:0054, 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0024, 1/2 частину земельних ділянок з кадастровими номерами 1210100000:01:380:0135, 1221486800:01:066:0008, 1210100000:01:656:0092; 
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 , 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:641:0054, 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0024, 1/2 частину земельних ділянок з кадастровими номерами 1210100000:01:380:0135, 1221486800:01:066:0008, 1210100000:01:656:0092;
визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 , 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:641:0054, 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0024, 1/2 частину земельних ділянок з кадастровими номерами 1210100000:01:380:0135, 1221486800:01:066:0008, 1210100000:01:656:0092;
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсації 1/2 вартості відчуженого транспортного засобу HONDA CR-V, 2008 року випуску, у розмірі 168000,00 грн. 
Також, 26.02.2026 представник ОСОБА_3 – Кравченко В.М. звернувся до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони  ОСОБА_1 , як власнику нерухомого майна, та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на: 1/2 житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:641:0054; 1/4 земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0024; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:380:0135; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0008; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:656:0092; та заборонити іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного майна. Заява обґрунтована тим, зокрема, що для реального виконання рішення необхідно заборонити ОСОБА_1 , як власнику нерухомого майна, та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії (купівляпродаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на частину нерухомого майна, яке є предметом позову та яке фактично є спільною власністю подружжя. Продаж або реєстрація на інших осіб зазначеного майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки у разі відчуження цього майна буде складно встановити реальну вартість проданого майна та позбавить відповідача права на користування цим майном, тобто реалізувати права саме як власника нерухомого майна щодо вільного користування майном на власний розсуд.
Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2026, право власності на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 та на земельні ділянки з кадастровими номерами 1210100000:01:656:0092, 1221486800:01:066:0008, 1210100000:01:641:0054 зареєстроване за ОСОБА_1 . 
02 квітня 2026 року ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя прийнято до провадження і об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, присвоївши справі №199/16268/25. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.
Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19)).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами справи дійсно наявний спір щодо поділу майна подружжя; приймаючи до уваги, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, - колегія суддів, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та враховуючи вимоги заяви про забезпечення позову, дійшла висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження на 1/2 житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:641:0054; 1/4 земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0024; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:380:0135; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1221486800:01:066:0008; 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:656:0092. 
Відчуження  ОСОБА_1 вказаного вище нерухомого майна унеможливить або суттєво ускладнить виконання можливого рішення про задоволення зустрічного позову щодо поділу майна подружжя. 
Колегія суддів вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час,  ОСОБА_1 , як власник спірного нерухомого майна, не позбавляється можливості володіти та користуватися своїм майном. 
Вжиття місцевим судом заходу забезпечення позову шляхом накладення арештує надмірним та призведе до порушення права власника на користування нерухомим майном. 
Більш того, у заяві представник ОСОБА_3 – Кравченко В.М. про забезпечення позову просив застосувати інший вид забезпечення позову – заборону вчиняти дії, а не арешт нерухомого майна. 
Доводи апеляційної скарги про те, що житловий будинок загальною площею 185,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,0980 га з кадастровим номером 1210100000:01:641:0054, земельна ділянка площею 0,0816 га з кадастровим номером 1210100000:01:656:0092 та земельна ділянка площею 1,97 га з кадастровим номером 1221486800:01:066:0008 є особистою приватною власністю позивача, не приймаються до уваги, з огляду на наступне. 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд не вирішує спір по суті та не надає остаточної правової оцінки спірним правовідносинам сторін. Предметом розгляду заяви про забезпечення позову є виключно перевірка наявності спору між сторонами, існування ризиків утруднення або неможливості виконання майбутнього судового рішення та співмірності обраного заходу забезпечення заявленим позовним вимогам.
Встановлення обставин щодо правового режиму спірного майна, зокрема, з`ясування того, чи є воно об`єктом спільної сумісної власності подружжя або належить одному з подружжя на праві особистої приватної власності, потребує дослідження та оцінки доказів і є предметом розгляду справи по суті. Вирішення зазначених питань під час розгляду заяви про забезпечення позову фактично означало б передчасне вирішення спору між сторонами. 
Отже, посилання апелянта на належність майна до його особистої приватної власності підлягають перевірці під час розгляду спору по суті та не можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду першої інстанції в частині способу забезпечення позову з арешту на заборону відчуження; в іншій частині ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – задовольнити частково. 
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 27 лютого 2026 року в частині способу забезпечення позову – змінити з арешту на заборону відчуження. 
В іншій частині ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 27 лютого 2026 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді О.В. Агєєв

Л.П. Никифоряк