КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/784/26
Провадження № 2/488/1634/26  

РІШЕННЯ
Іменем України

03.06.2026 року       м. Миколаїв
Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:
19.02.2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила суд стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син — ОСОБА_3 , про що 05 лютого 2022 року складено актовий запис про народження № 57 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.
Позивач вказувала, що відповідач визнає своє батьківство щодо дитини, у зв`язку з чим спору щодо походження дитини між сторонами немає.
Також позивач зазначала, що з липня 2025 року відповідач припинив спільне проживання з нею та дитиною і до теперішнього часу матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За твердженням позивача, домовленості щодо добровільної сплати аліментів між сторонами досягнуто не було.
Крім того, позивач посилалася на те, що малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та постійно проживає разом із нею за місцем її проживання, перебуває на її повному утриманні, а всі витрати, пов`язані із забезпеченням потреб дитини, несе вона самостійно.
Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, необхідність належного забезпечення потреб дитини та рівність прав і обов`язків батьків щодо утримання дітей, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у заявленому розмірі.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.03.2026 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.
Копію ухвали надіслано сторонам.
Крім того, відповідно до частин 1 та 6,8 статті 187 ЦПК, в порядку досудової підготовки судом був надісланий запити щодо інформації про реєстрацію місця проживання відповідача — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/ знятим з реєстрації не значиться.
З відповіді № 2373000 від 23.02.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що особу з параметрами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , не знайдено.
У зв`язку з викладеним вище, з урахуванням положень ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. 
Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунаційну систему.
Крім того, ухвалу суду від 05.03.2026 року про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу. 
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали у незареєстрованому шлюбі.
Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін по справі народився син — ОСОБА_3 (унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 20220106 - 02070, РНОКПП НОМЕР_3 ), батьками якого є: батько — ОСОБА_2 , мати — ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.02.2022 року Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 57.
Спір щодо батьківства та походження дитини у даній справі відсутній.
З наявних у справі письмових доказів убачається, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає разом із матір`ю — ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.
Зазначені обставини підтверджуються інформацією про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 23055-000617435-037-08 від 06 червня 2023 року, виданою Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, а також інформацією про зареєстроване/задеклароване місце проживання та зняття із зареєстрованого/задекларованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видану Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.
Із зазначених документів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 06 червня 2023 року та станом на час розгляду справи залишаються зареєстрованими за вказаним місцем проживання.
Судом також встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть та окремо проживають. Домовленості щодо добровільного утримання дитини та сплати аліментів між сторонами не досягнуто.
Доказів надання відповідачем належної та регулярної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При вирішенні спору суд враховує, що батько дитини не має змоги утримувати малолітнього сина суду не надано.
Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів малолітньої дитини, оскільки, незважаючи на позбавлення батьківських прав, обов`язок з утримання дитини покладається на батьків.
Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітньої дитини — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривню 20 копійок. 
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Я.А. Чернявська