Справа № 727/13396/25
Провадження № 2/727/1423/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді – Слободян Г.М.
за участю: секретаря судового засідання – Бабин А.О.
сторін по справі:
позивача ОСОБА_1 , та в її інтересах представника Байцар І.Б.
відповідача ОСОБА_2 , та в його інтересах представника ОСОБА_3 
розглянувши, за правилами загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позову.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.
Обгрунтовує позовні вимоги тим, що в період з червня 2012 року по березень 2025 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28.02.2025р. у справі N?727/14239/24. Зазначає, що у цьому шлюбі у них з відповідачем народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає з нею та знаходиться на її утриманні.Посилається на те, що вона несе додаткові витрати на дитину, серед яких відвідування секції карате, вартість якого щомісячно складає 1700 грн., яку повністю оплачує вона. Зазначає, що син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 03 по 11 липня приймав участь у щорічних Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах в ТГРК «Сонячна долина» в с.Бояни Чернівецької області, вартість зборів складає 14 000 грн. Також, позивачка вказує на те, що вона оплатила сину ОСОБА_5 відпочинково-оздоровчий тур в Туреччині (м.Аланья) у період з 09.10.2025р. по 19.10.2025 р. на суму 49 000 грн. Вказує на те, що відповідач як батько не приймав участь у фінансуванні вказаних додаткових витрат. Позивачка вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй половину вказаних витрат у сумі  33 200 грн. Окрім цього, позивачка вказує на те, що з відповідача підлягають також стягненню додаткові витрати, які мають систематичний характер, включають щомісячну плату за відвідування секції карате Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» у сумі 1700 грн., з яких частка відповідача 850 грн. на місяць. Посилається на те, що на даний час сину 10 років, заняття карате в даному спортивному клубі не містить вікових обмежень, проте спортивний календарний план у даному клубі розрахований не менше, ніж до 16-річного віку. Тому відповідач повинен сплачувати щомісячні додаткові витрати, пов?язані із спортивним розвитком сина, до 30.05.2031 р.
Просить стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово у сумі 33 200 (тридцять три тисячі двісті) гривень та у формі щомісячних платежів у сумі 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень на місяць, на строк до 30.05.2031 р.
Рух справи і позиція сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.02.2026 року скасовано заочне рішення суду від 08.12.205 року та призначено до судового розгляду за правилами загального підготовчого провадження, з викликом сторін по справі у підготовче засідання.
26.02.2026 року представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Іваницька А.М. скерувала на електронну адресу суду відзив на позовну заяву. Зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем, що мобілізований під час дії воєнного стану та наразі несе службу у військовій частині ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказала на те, що наприкінці вересня 2025 року в ході несення військової служби отримав тяжку травму колінного суглоба (закритий внутрішньосуглобний перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки), яка потребує лікування та відновлення, а заробітна плата відповідача, у вигляді грошового забезпечення, складає в середньому близько 20500 грн. Мотивує свої доводи тим, що заробітна плата у вигляді грошового забезпечення є єдиним можливим засобом отримання доходу, оскільки перебування на військовій службі виключає можливість здійснювати іншу трудову або підприємницьку діяльність, при цьому інших шляхів отримання доходу, в пасивний спосіб - у заявника немає. Зазначає, що після розірвання шлюбу із позивачкою, відповідач проживає разом із батьками, у їхньому житлі. Посилається на те, що у зв`язку із зазначеними обставинами матеріального становища відповідача, а також тим, що стан його здоров`я є незадовільним та потребує додаткових витрат на лікування, розмір аліментів, який позивач просить стягнути, а саме 1/3 від усіх видів доходів відповідача щомісячно, є таким, що не відповідає його матеріальній спроможності. Відповідач вважає, що заявлені позивачкою додаткові витрати на дитину є необґрунтованими, не були попередньо узгоджені з ним, є очевидно неспівмірними з його матеріальними можливостями. Крім того, на думку відповідача, позивачкою не надано належних доказів, що додаткові витрати на участь сина у щорічних Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах в ТГРК «Сонячна долина», оздоровчий тур в Туреччину, а також навчання в «Комп`ютерній академії ІТ-СТЕП Чернівці» є тими додатковими витратами, які викликані відповідними особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні статті 185 СК України. Відповідач погоджується з тим, що кожен із батьків, незалежно від того, чи проживають вони разом, зобов`язаний діяти в якнайкращих інтересах своєї дитини, забезпечувати для них всебічний розвиток та зростання. Разом з цим, відповідач вважає, що на нього не може бути покладено обов`язок по оплаті половини зазначених вище витрат, оскільки позивачкою не доведено, що вони є додатковими витратами на дитину.
Просить визначити розмір аліментів, які будуть стягуватись з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) від усіх видів його доходів щомісячно. А у задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину просить відмовити.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.03.2026 року закрито підготовче провадження по справі.
Позивач ОСОБА_1 , та в її інтересах адвокат Байцар І.Б., у судовому засіданні підтримали повністю заявлені позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 , та в його інтересах представник ОСОБА_3 , у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Зокрема, відповідач вказав на те, що він не відмовляється від виховання дитини та погоджується сплачувати на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) від усіх видів його доходів щомісячно, однак у задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину просить відмовити, посилаючись на те, що позивачка не узгодила з ним попередньо вказані додаткові витрати. Також вважає, що позивачкою не доведено характер заявлених додаткових витрат як таких, що були викликані відповідними особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні статті 185 СК України.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, та заслухавши пояснення сторін, суд зважає на наступне.
Досліджені судом докази та застосовані норми права.
Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що в період з червня 2012 року по березень 2025 року позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28.02.2025р. у справі N?727/14239/24 (а.с.11).
У цьому шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 від 05.06.2015 року (а.с.9).
Після розірвання шлюбу син ОСОБА_4 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб N?747812 від 15.10.2025р. (а.с.10).
Згідно довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.09.2025р. N?344, син сторін ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є успішним спортсменом даного спортивного клубу, переможцем та призером обласних та всеукраїнських змагань. Розмір щомісячної плати за відвідування секції карате складає 1700 грн., яку повністю оплачує мати ОСОБА_1 (а.с.12).
Відповідно до довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.08.2025р. N?345, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 03 по 11 липня приймав участь у щорічних Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах в ТГРК «Сонячна долина» в с.Бояни Чернівецької області, вартість зборів складає 14 000 грн. (а.с.13).
Позивачка оплатила сину ОСОБА_5 відпочинково-оздоровчий тур в Туреччині (м.Аланья) у період з 09.10.2025 р. по 19.10.2025 р., факт оплати у загальній сумі 49000 грн. підтверджується листом бронювання ФОП ОСОБА_6 (а.с.14).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив на навчання до «Комп?ютерної академії ІТ-СТЕП Чернівці», що підтверджується довідкою N?1271 від 17.11.2025 р. (а.с.25).
Згідно довідки про доходи №1129/2975 від 29.01.2026, виданої ОСОБА_2 , який працює у ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді кулеметника, грошове забезпечення у квітні 2025р. склало 18502,02 грн., травні-червні 2025р. – 20557,80 грн., липні-грудні 2025р. – 20691,03 грн., додатково у вересні 2025р. отримано грошову допомогу на оздоровлення розміром 20557,80 грн. (а.с.127).
Витягами з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.2025.№277, від 30.09.2025 №282, від 31.10.2025 №315, від 04.11.2025 №320, від 11.11.2025 №328, від 11.12.2025 №358 підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 протягом кількох місяців вибував у відпустки до військової частини НОМЕР_4 для лікування (а.с.128-130).
Згідно з довідкою ВЛК від 30.09.2025 року №2025-0930-1645-1526-7 – гарнізонною ВЛК військової частини НОМЕР_4 30 вересня 2025 року проведено медичний огляд ОСОБА_2 , за наслідками якого констатовано, що травма відноситься до тяжких за ступенем тяжкості та потребу відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів. Зазначені обставини травми також підтверджено довідкою ВЛК від 11.11.2025 №2025-1111-1531-1572-0. (а.с.131-132).
Відповідач ОСОБА_2 проживає разом із батьками, у їхньому житлі, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади та Відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №765996 від 25.02.2026 р. (а.с.133-134).
Батько відповідача ОСОБА_2 є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 (а.с.135).
Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 Сімейного кодексу України).
Суд, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом із матір`ю – позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. 
Судом враховано, що відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками та їх окреме проживання не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину. 
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить із положень ст. 182 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримує стабільне грошове забезпечення, розмір якого відповідно до довідки про доходи становив у середньому понад 20 000 грн. щомісячно. Разом з цим, суд також враховує доводи відповідача та надані ним докази щодо отримання у вересні 2025 року тяжкої травми колінного суглоба під час проходження військової служби, та відповідно необхідності лікування та проходження відпусток для відновлення здоров`я, а також відсутність інших джерел доходу, окрім грошового забезпечення військовослужбовця.
Також судом враховано, що відповідач проживає разом із батьками, його батько є пенсіонером, однак доказів наявності у відповідача інших неповнолітніх дітей чи осіб, яких він зобов`язаний утримувати, суду не надано.
За таких обставин, оцінюючи матеріальне становище сторін, потреби дитини, принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог у цій частині, суд дійшов висновку, що обґрунтованим, справедливим та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.
Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
У сукупності наведеного, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позовних вимог, із урахуванням норм ст.ст.181-183 Сімейного кодексу України, судом визнається необхідним та достатнім присудити стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Що стосується додаткових витрат на дитину.
Так, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов?язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначено законом. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв?язку із розвитком певних її здібностей, зокрема, як у даному випадку - зайняття спортом, потребує витрат на оздоровлення, як в нашому випадку - відпочинково-оздоровчий тур. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до даної норми обов?язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред?являвся. У такому випадку такий із батьків зобов?язаний нести додаткові витрати на дитину.
Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен з батьків зобов?язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров?я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров?я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування.
Так, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,згідно довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.09.2025р. N?344, син сторін ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є успішним спортсменом даного спортивного клубу, переможцем та призером обласних та всеукраїнських змагань. Розмір щомісячної плати за відвідування секції карате складає 1700 грн., яку повністю оплачує мати ОСОБА_1 . Відповідно до довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.08.2025р. N?345, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 03 по 11 липня приймав участь у щорічних Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах в ТГРК «Сонячна долина» в с.Бояни Чернівецької області, вартість зборів складає 14 000 грн.Позивачка також оплатила сину ОСОБА_5 відпочинково-оздоровчий тур в Туреччині (м.Аланья) у період з 09.10.2025 р. по 19.10.2025 р., факт оплати у загальній сумі 49000 грн. підтверджується листом бронювання ФОП ОСОБА_6 . Окрім цього,  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив на навчання до «Комп?ютерної академії ІТ-СТЕП Чернівці», що підтверджується довідкою N?1271 від 17.11.2025 р. 
Як вказано вище, вже понесені позивачкою додаткові витрати на дитину включають: плата за відвідування Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» за вересень-жовтень 2025 року у сумі 3400 грн., (1700 грн. х 2 міс.) грн., оплата участі у Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах у сумі 14000 грн. та оплата відпочинково-оздоровчого туру в сумі 49000 грн. Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй половину вказаних витрат у сумі: (3400+14000+49000):2 = 33 200 грн.
Також, позивачем заявлено про стягнення додаткових витрат, які мають систематичний характер, включають щомісячну плату за відвідування секції карате Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» у сумі 1700 грн., а також 1125 грн. на місяць, у зв?язку із вступом дитини на навчання в «Комп?ютерну акалемію ІТ.СТЕП Чернівці», вартістю 27000 грн. на рік (ідповідач повинен нести половину цих додаткових витрат у розмірі 27 000 : 2 = 13 500 грн. на рік, або в перерахунку на щомісячні внески 13 500 : 12 = 1125 грн. на місяць. Тобто, загальна сума додаткових витрат на сина, які мають систематичний характер, становить 1975 грн. на місяць (в тому числі: 850 грн. - за відвідування секції карате спортивного клубу «Лідер» і 1125 грн. - за навчання в «Комп?ютерній академії ІТ-СТЕП Чернівці»). Термін стягнення цих додаткових витрат відповідно до зазначеного у довідці N?1271 від 17.11.2025р. періоду навчання - до 17 листопада 2030 року.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши позицію сторін, суд зважає на наступне.
Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_4 є спортсменом Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер», бере участь у змаганнях та спортивних зборах, відтак витрати на заняття карате та участь у спортивно-оздоровчих зборах безпосередньо пов`язані із розвитком здібностей дитини та є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачкою понесено витрати на оплату занять у спортивному клубі «Лідер» за вересень-жовтень 2025 року у сумі 3400 грн., витрати на участь дитини у Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах у сумі 14 000 грн., а також витрати на відпочинково-оздоровчий тур до Туреччини у сумі 49 000 грн.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 185 СК України та правових висновків, викладених у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, додаткові витрати мають бути належним чином підтверджені доказами та перебувати у причинному зв`язку з особливими обставинами щодо дитини.
Оцінюючи заявлені позивачкою вимоги в цій частині, суд дійшов висновку, що витрати на заняття дитини спортом та участь у спортивно-оздоровчих зборах є обґрунтованими, підтверджені належними письмовими доказами та пов`язані із розвитком здібностей дитини.
Разом із тим суд враховує матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я після отриманої травми, проходження військової служби, а також принцип співмірності участі батьків у додаткових витратах на дитину.
Суд вважає, що позивачкою не доведено необхідність покладення на відповідача обов`язку щодо постійної сплати додаткових витрат на майбутній період, оскільки такі витрати є прогнозованими, можуть змінюватися залежно від обставин, а їх розмір та фактичне понесення на момент розгляду справи документально не підтверджені у повному обсязі.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді шомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.
Так, Верховний Суд у справі N? 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обгрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення додаткових витрат на дитину та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 у загальному розмірі 31 500 грн., як такі, що підтверджені належними доказами, пов`язані із розвитком здібностей та оздоровленням дитини, відповідають принципу розумності та співмірності, а також узгоджуються з фінансовими можливостями сторін.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат при поданні позову до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,89,247 ч.2,259,263,265,268, 280 ЦПК України, 181-183,192 Сімейного кодексуУкраїни суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) від усіх видів заробітку (доходів)  ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 21.10.2025 року (дня звернення до суду) та до досягнення дитиною - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : одноразово понесені позивачем в сумі 31 500 (тридцять одна тисяча п`ятсот) гривень.
У решті частині заявлених вимог – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2422.40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через суд першої інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 26.05.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.