ЄУН 205/10052/25
Провадження №2/932/5503/25

РІШЕННЯ
Іменем України
заочне 

27.05.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого - судді Салькової В.С.,
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В., 
позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Мерцалова М.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача
Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, і в обґрунтування позовних вимог вказала, що вони перебували в шлюбі з 12.02.2010, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . 
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 шлюб між ними розірвано. 
Вона з дитиною мешкають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач з ними не проживає, не спілкується з донькою, стягнуті з нього судом аліменти добровільно аліменти не сплачує, участі в житті та вихованні дитини не бере, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. Він не цікавиться а ні навчанням, а ні станом здоров`я доньки, а ні її життям в цілому. 
Свідоме ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів підтверджене довідкою про неотримання нею аліментів, за якою довгий період не отримуються аліменти, призначені рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 та стягувані за виконавчим листом №194/1546/14-ц, виданим 09.02.2015. Борг відповідача по аліментам станом на 28.02.2025 становить 299004,66 грн. 
Також відповідач зловживає наркотичними засобами, притягувався судом до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а згодом і за ч.2 ст.130 КУпАП.
На її думку, в сукупності вказані обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини.
Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 . 
ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник Мерцалов М.Ю. підтримали вимоги пред`явленого позову з наведених в ньому підстав та наполягали на задоволенні вимог, надавши згоду на ухвалення у справі заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву він суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. 
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області також до суду не прибула, спрямувавши заяву про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності з урахуванням наданого висновку. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Справа надійшла з Центрального районного суду міста Дніпра для розгляду за підсудністю. 
Ухвалою суду від 17.11.2025 у справі відкрито провадження та призначене підготовче засідання, зобов`язано третю особу надати суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення (заперечення) щодо позову. 
02.03.2026 судом отримано висновок третьої особи. 
18.03.2026 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 27.04.2026.
Розгляд справи відкладався на 27.05.2026 через неявку відповідача. 
27.05.2026 у зв`язку із неодноразовою неявкою до суду відповідача, що повідомлявся у встановлений законом спосіб про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Позивач ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . 
Дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.08.2014 у справі №194/1546/14-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки, за період з січня 2017 року по лютий 2025 року включно сума заборгованості з аліментів становить 299004,66 грн. 
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 у справі №194/620/19, яке набрало законної сили 12.07.2019, шлюб між сторонами розірвано. 
Дитина ОСОБА_3 навчається у КЗ «Тернівська гімназія №6 Тернівської міської ради Дніпропетровської області», закладом посвідчено у наданій довідці, що мати приділяє належну увагу вихованню доньки, а батько не бере участі у вихованні дитини. 
Постановами Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 27.12.2013 та 19.02.2014, які не були оскаржені та набрали законної сили, відповідач ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.2 ст.130 КУпАП відповідно. 
Згідно з висновком від 20.08.2025, наданим за місцем проживання дитини органом опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 є доцільним та відповідає інтересам дитини. 
Судом в судовому засіданні 27.05.2026 вислухана думка дитини ОСОБА_3 , яка повідомила, що наразі їй виповнилося 13 років, вона навчається в гімназії та мешкає з матір`ю. Батька востаннє вона бачила, коли йшла до першого класу. Вони не спілкуються у жодний шлях, він не цікавиться нею, не вітає зі святами, вона навіть не знає, де він є. Вона усвідомлює сенс позбавлення батьківських прав та бажає, щоб її батько був позбавлений таких прав щодо неї. 
V. Оцінка суду
Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З наданих доказів встановлено, що відповідач систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання доньки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.
Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. 
Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів неповнолітньої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини. 
При цьому суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про наявність у нього проблем зі здоров`ям та інших об`єктивних причин пасивної батьківської поведінки відсутні, отже, обставин, які реально могли перешкоджати йому опікуватися дитиною, не встановлено. Його ухилення від виконання батьківських обов`язків є тривалим, дитина не відчуває його піклування, любові та турботи, не отримує від нього жодного виду добровільної допомоги. Аліменти, які нараховуються виконавчою службою у виконавчому провадженні, відповідач не сплачує. Досліджені та оцінені судом докази свідчать в своїй сукупності про те, що ОСОБА_2 не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 968,96 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,128,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ: 

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області (51500, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Грушевського Михайла, 5а, код за ЄДРПОУ 33912428), про позбавлення батьківських прав - задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем та третьою особою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду виготовлено 15.06.2026.

Суддя:       В.С. Салькова