Справа № 931/291/26
Провадження № 2/931/303/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі: 
головуючого судді Безп`ятко О.І.,
з участю секретаря судового засідання - Левчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
в с т а н о в и в:

20 квітня 2026 року від позивача через систему «Електронний суд» надійшов до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договори про надання коштів у кредит в електронній формі, а саме 03 жовтня 2025 року договір про надання коштів у кредит № 45525966, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 22075. Згідно умов кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 2000 грн строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,372%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 16,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 320,00 грн. У разі порушення строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №45525966 від 03.10.2025 року виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 6543,20 грн, а саме: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 223,20 грн - сума заборгованості за процентами, 320 грн - сума заборгованості за комісією, 4000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Крім того, 20 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №6778168, який , який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 186214. Згідно умов кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 1500,00 грн строком на 360 днів (з 20.09.2025 по 14.09.2026), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 258,75 грн. У разі порушення строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 75,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №6778168 від 20.09.2025 року виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1500,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 6055,50 грн, а саме: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1296,75 грн - сума заборгованості за процентами, 258,75 грн - сума заборгованості за комісією, 3000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
В подальшому, 25 лютого 2026 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 25/02/26 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за вказаними вище кредитними договорами.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет», з урахуванням зменшених позовних вимог, суму заборгованості за договором позики № 45525966 в розмірі 2543,20 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 223,20 грн - сума заборгованості за процентами; 320 грн - сума заборгованості за комісією; 0 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування; 
суму заборгованості за договором позики № 6778168 в розмірі 3055,50 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1296,75 грн - сума заборгованості за процентами; 258,75 грн - сума заборгованості за комісією; 0 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
07 травня 2026 року від ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі, вважає його необгрунтованим з наступних підстав. Позивач не надав належних доказів фактичного отримання нею грошових коштів, надані документи не підтверджують зарахування коштів саме на її рахунок. Розрахунок заборгованості складений в односторонньому порядку та не підтверджений належними первинними документами, тому не може вважатися належним доказом. Позивачем не надав доказів належного її повідомлення про відступлення права вимоги. В матеріалах справи відсутні належні технічні докази того, що саме вона укладала електронний договір (ІР-адреса, лог-файли тощо), а нараховані штрафні санкції є явно завищеними та підлягають зменшенню відповідно до ст. 551 ЦК України. Крім того, заявлені витрати на правничу є необгрунтованими та підлягають зменшенню. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі або у разі встановлення заборгованості - зменшити або відмовити у стягненні штрафних санкцій, зменшити витрати на правничу допомогу (а.с. 78-79).
13 травня 2026 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що доводи відповідача не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Вказані договори кредиту відповідачем підписано (акцептовано) оферту) одноразовими ідентифікаторами, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договори та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договорів, а тому на думку позивача між сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення укладання таких договорів шляхом вивчення дій зазначених вище. В матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів відповідачу, а її посилання стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок є безпідставні, оскільки саме боржник/відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав/має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. Саме по собі посилання відповідача у відзиві на те, що позивач не надано докази перерахування коштів на її картковий рахунок, на думку позивача - не заслуговують на увагу. Доказів про визнання договору факторингу - не дійсним та/або виконання своїх відповідачем перед первісним/попереднім кредитором - не надано та матеріали справи не містять. Окрім того, відповідач повідомлена про відступлення права грошової вимоги шляхом звернення з даним позовом до суду, так як в матеріалах справи наявні докази переходу права грошової вимоги від позикодавця до позивача. Крім того, розмір витрат на правничу допомогу є розумним з урахуванням складності справи, обсягу підготовлених процесуальних документів, витраченого часу та значення справи для позивача, а відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували понесення вказаних витрат або свідчили про їх надмірність. Крім того, відповідач на підтвердження або спростування позовних вимог до відзиву не долучила. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.81-82).
13 травня 2026 року від представника позивача - Ткаченко Ю.О. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій, у зв`язку із проходженням відповідачем військової служби по мобілізації (а.с 87).
15 травня 2026 року відповідач через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, у якому зазначає, що ключовою обставиною у справі є не формальне укладення електронного договору, а фактичне виконання зобов`язання кредитором - передача та зарахування грошових коштів відповідачу. Надані позивачем документи (платіжні інструкції, довідки фінансових компаній, листи платіжних сервісів) є лише внутрішніми або посередницькими документами, які не є банківською випискою, не підтверджують фактичне зарахування коштів саме їй, не доводять завершення переказу на її користь. Відповідно до позиції Верховного Суду без підтвердження зарахування коштів позовні вимоги є недоведеними. Електронний підпис або акцепт оферти підтверджує лише можливу згоду з умовами, але не підтверджує виконання зобов`язання з боку кредитора та не доводить факту отримання коштів. Таким чином, твердження про отримання коштів є припущеннями і не підтверджені доказами. Крім того, твердження позивача про нібито проходження нею військової служби є неправдивими та не підтвердженими жодними доказами, оскільки вона не проходить військової служби та не має статусу військовослужбовця. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, як недоведених (а.с. 92-93).
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 22 квітня 2026 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалами Локачинського районного суду Волинської області від 20 травня 2026 року прийнято заяву представника позивача ТОВ «Фінпром Маркет» - Ткаченко Ю.О. про зменшення розміру позовних вимог та продовжено розгляд справи з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, а також витребувано в АТ «Універсал Банк» інформацію щодо рахунків ОСОБА_1 , у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 22 червня 2026 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 104 на звороті). 16 червня 2026 року від неї надійшла заява, у якій просить розглядати справу у відсутність представника ТОВ «Фінпром Маркет» (а.с. 115). 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася також, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 105 на звороті). ОСОБА_1 у відзиві та запереченні на відзив просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 78-79, 92-93). 
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 20 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 6778168, в електронній формі та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 186214 (а.с. 31-38). 
03 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45525966, в електронній формі та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 22075 (а.с. 15 на звороті-22).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідач посилається на відсутність доказів укладення електронного договору саме нею.
Із довідок про ідентифікацію виданих ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що ОСОБА_1 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 20.09.2025 року направлено одноразовий ідентифікатор 186214 та 03.10.2025 року - 22075 (а.с. 25, 40).
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Із копій наявних у матеріалах справи кредитних договорів вбачається, що ОСОБА_1 , як позичальник за цими договорами, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, надавши йому персональні дані (ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, місце проживання, електронну пошту, номер карткового рахунку), необхідні та достатні для укладення кредитного договору і формування одноразового ідентифікатора.
Доказів того, що персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариством для укладення кредитного договору від імені відповідача, останнім суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що кредитні договори підписані саме відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразових ідентифікаторів, тобто позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 кредитних договорів договори № 6778168 від 20.09.2025 року та № 45525966 від 03.10.2025 року, відтак аргументи відповідача щодо недоведеності факту укладення договору в належній формі суд вважає необґрунтованими. Кредитний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, а, відтак, відповідно до статті 629 ЦК України, підлягає обов`язковому виконанню сторонами.
Згідно п. 2.1 кредитного договору № 6778168 від 20.09.2025 року кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
У п. 2.2 кредитного договору зазначено параметри та умови позики. Зокрема, кредитодавець зобов`язується передати у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 1500 грн строком на 360 днів із фіксованою процентною ставкою 0,95% на день, комісія за надання кредиту 17,25%, орієнтовна загальна вартість кредиту 5388,75 грн, дата надання кредиту 20.09.2025, дата повернення позики 14.09.2026.
Згідно п. 2.2.4 кредитного договору період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11.
Згідно з п. 10.1.2 кредитного договору позичальник до моменту підписання договору вивчив умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit», що розміщені на веб-сайті https://clickcredit.ua/informaciya, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 20.09.2026 року ОСОБА_1 було видано суму кредиту в розмірі 1500 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції, виданою ТОВ «Европейська платіжна система» № a5393cf0-9e9b-44db-94d0-90351dbda125 (а.с. 41 на звороті).
Із відповіді АТ «Універсал Банк» від 04.06.2026 року № БТ/Е-23574 та доданої до неї виписки про рух коштів по картці вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано банківську картку № НОМЕР_2 , на яку було зараховано, зокрема, 20.09.2025 року грошові кошти у сумі 1500 грн (а.с. 111, 112).
Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 6778168 від 20.09.2025 року, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Згідно п. 2.1 кредитного договору № 45525966 від 03.10.2025 року кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
У п. 2.2 кредитного договору зазначено параметри та умови позики. зокрема, кредитодавець зобов`язується передати у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 2000 грн строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою 0,372% на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 4,00%, комісія за надання кредиту 16,00%, орієнтовна загальна вартість кредиту 2543,20 грн, дата надання кредиту 03.10.2025, дата повернення позики 01.11.2025.
Пунктами 10.7.1 та 10.7.2 кредитного договору встановлено, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2. Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.
Якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування кредитом (його частиною) понад встановлений договором строк, у випадку невиконання позичальником умов договору, кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2. договору з першого дня понадстрокового користування Кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
Згідно з п. 11.1.2 кредитного договору позичальник до моменту підписання договору вивчив умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 03.10.2026 року ОСОБА_1 було видано суму кредиту в розмірі 2000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Европейська платіжна система» № КД-000046085 від 06.03.2026 року (а.с. 26).
Із відповіді АТ «Універсал Банк» від 04.06.2026 року № БТ/Е-23574 та доданої до неї виписки про рух коштів по картці вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано банківську картку № НОМЕР_2 , на яку було зараховано, зокрема, 03.10.2025 року грошові кошти у сумі 2000 грн (а.с. 111, 114).
Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 45525966 від 03.10.2025 року, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
З огляду на вищенаведене, доводи відповідача щодо відсутності у матеріалах справи доказів щодо отримання нею кредитних коштів та щодо виконання позивачем умов кредитних договорів повністю спростовано.
Із розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість у ОСОБА_1 за кредитним договором № 6778168 від 20.09.2025 року, станом на 25.02.2026 року становить 6055,50 грн, що складається із 1500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1296,75 грн заборгованості за процентами, 258,75 грн заборгованості за комісією, 3000,00 грн заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 29).
Також, із вищенаведеного розрахунку заборгованості вбачається, що із 20.09.2025 року до 19.12.2025 року здійснювалось нарахування відсотків у розмірі 14,25 грн в день на суму 1296,75 грн. Починаючи із 20.10.2025 року до 28.11.2025 року здійснювалось нарахування неустойки у розмірі 75,00 грн в день на суму 3000 грн. 20.09.2025 року відповідачу було нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 258,75 грн.
Із розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість у ОСОБА_1 за кредитним договором № 45525966 від 03.10.2025 року, станом на 25.02.2026 року становить 6543,20 грн, що складається із 2000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 223,20 грн за процентами, 320 грн заборгованості за комісією, 4000,00 грн заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 12-13).
Також, із вищенаведеного розрахунку заборгованості вбачається, що із 03.10.2025 року до 01.11.2025 року здійснювалось нарахування відсотків у розмірі 7,44 грн в день на суму 223,20 грн. Починаючи із 02.11.2025 року до 21.12.2025 року здійснювалось нарахування неустойки у розмірі 80,00 грн в день на суму 4000 грн. 03.10.2025 року відповідачу було нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 320 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
25 лютого 2025 року між ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 25/02/26, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає за плату право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги (а.с. 44-47).
Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579945924.1 від 25.02.2026 року ТОВ «Фінпром Маркет» перерахувало кошти на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу №25/02/26 від 25 лютого 2026 року згідно з реєстром прав вимог №1 від 25 лютого 2026 року (а.с. 52 на звороті).
Із витягів з реєстру боржників № 1 від 25 лютого 2026 року, залишок заборгованості у ОСОБА_1 на момент відступлення права вимоги за кредитним договором № 6778168 від 20.09.2025 року, становив 6055,50 грн, що складається із 1500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1296,75 грн заборгованості за процентами, 258,75 грн заборгованості за комісією, 3000,00 грн заборгованості за пенею/неустойкою; за кредитним договором № 45525966 від 03.10.2025 року -6543,20 грн, що складається із 2000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 223,20 грн за процентами, 320 грн заборгованості за комісією, 4000,00 грн заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 48-49, 49 на звороті-50).
Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 6778168 від 20 вересня 2025 року, № 45525966 від 03 жовтня 2025 року та вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів.
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, вимога позивача ТОВ «Фінпром Маркет» в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1500 грн, заборгованості за відсотками у сумі 1296,75 грн, заборгованості за комісією у розмірі 258,75 грн (кредитний договір № 6778168 від 20.09.2025 року) та заборгованості тілом кредиту у розмірі 2000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 223,20 грн, заборгованості за комісією у розмірі 320 грн (кредитний договір № 45525966 від 03.10.2025 року) є доведеною та підлягає до задоволення.
Водночас, суд звертає увагу на те, що у загальну суму заборгованості за кредитними договорами включено суму заборгованості за неустойкою, яку відповідач вважає завищеною. Однак, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом, позивач не просить про її стягнення, у зв`язку з чим вимоги в цій частині судом не розглядаються.
За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт користування кредитними коштами та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами щодо повернення кредитних коштів, комісії та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, а також порушує права та законні інтереси кредитодавця у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6778168 в розмірі 3055,50 грн, з яких 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1296,75 грн - сума заборгованості за процентами, 258,75 грн - сума заборгованості за комісією та за кредитним договором № 45525966 в розмірі 2543,20 грн, з яких 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 223,20 грн - сума заборгованості за процентами, 320 грн - сума заборгованості за комісією.
Всі інші доводи сторони відповідача не спростовують висновків суду. Відповідач не надала жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позовної заяви та підтвердження своїх заперечень. 
Щодо вирішення питання судових витрат, суд зазначає таке.
У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України)
Згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.5 ст. 137 ЦПК України разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просить зменшити витрати на правничу допомогу. 
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження факту надання професійної правової допомоги представником позивача до матеріалів справи долучено договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року з додатками, укладений між адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» та ТОВ «Фінпром Маркет» (а.с. 52-54), акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 25.08.2025 року (а.с. 56 на звороті-57), з яких вбачається перелік наданих правових та юридичних послуг, , а також їхня вартість, а саме: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500 грн, судовий супровід в суді першої інстанції: підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів клієнта в суді (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта, представляє інтереси як представник клієнта суді) - 4000 грн, всього 4500 грн.
Крім того, у матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 виданого 03 квітня 2018 року Ткаченко Ю.О. та копію ордера на надання правничої допомоги серії АХ № 1287257 від 03 вересня 2025 року (а.с. 58 на звороті, 59).
Аналізуючи вищевикладене та обсяг наданих представниками позивача послуг та виконаних робіт у даній справі, суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання, а додаткові пояснення надані представником по суті є підтвердженням обставин, викладених у позовній заяві.
Виходячи з наведеного, враховуючи складність справи (розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження у зв`язку з малозначністю спору), ціну позову, обсяг наданих послуг, вимоги співмірності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлену до стягнення представником позивача суму витрат на правничу допомогу доцільно зменшити до 2500 грн.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. 
На підставі ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором кредитної лінії (надійний) № 6778168 від 20 вересня 2025 року в розмірі 3055 (три тисячі п`ятдесят п`ять) грн 50 коп. та за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45525966 від 03 жовтня 2025 року в розмірі 2543 (дві тисячі п`ятсот сорок три) грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адреса місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, Київська область, код ЄДРПОУ 43311346;
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 22.06.2026 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко