Справа № 373/472/26
Провадження № 3/373/211/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області
Залеська А.О.,
за участі захисника - адвоката Коваленко Т.В.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Обухів Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм в ТОВ «Бізнес груп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

установив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 590960 від 14.02.2026, складеного інспектором ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенантом поліції Дерій В.В., ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 14 лютого 2026 р. близько 03:40 год. на 37 км автодороги Н-08 Бориспіль – Дніпро керував транспортним засобом марки «RENAULT MIDLUM, р/н НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Драгер «Alcotest 6810», який показав результат – 0.41‰.
За таких обставин ОСОБА_1 інкримінується невиконання пункту 2.9.а) ПДР України, а його дії кваліфіковані посадовою особою органу поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 – адвокат Коваленко Т.В. в суді заявила клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування клопотання захисник вказала на відсутність належних та допустимих доказів стану алкогольного сп`яніння у водія, оскільки огляд на стан сп`яніння проведений поліцейським з порушенням, встановленого порядку, визначеного ст. 266 КУпАП та підзаконними актами: Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735 та Порядку, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008. Основними порушеннями при проведенні огляду представник назвала те, що огляд проведений безпідставно, оскільки жодних ознак алкогольного сп`яніння у водія не було і інспектор поліції не озвучив їх водію як підставу для проведення огляду; згоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював та відмовився підписати Акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів, а поліцейський зі свого боку не запропонував водію пройти огляд в закладі охорони здоров`я та навіть не роз`яснив, що у нього є таке право та можливість. ОСОБА_1 має невеликий водійський досвід та вперше був у такій ситуації. Загалом, права, передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не озвучувались і в контексті процедури огляду на стан сп`яніння не роз`яснювались. Захисник також зазначила, що результат продувки приладу - 0.41‰. викликає обґрунтовані сумніви, адже від дати останнього калібрування газоаналізатора Драгер 6810 - 25.02.2025 до дати тестування – 14.02.2026 минуло майже рік, тоді як згідно Інструкції виробника (а.с. 24) калібрування цього приладу має здійснюватися кожні 6 місяців. Захисник також звернула увагу, що відеозапис, який долучений до протоколу містить окремі відеофайли з перервами між ними у часі (відео нарізка), а тому не може бути належним доказом у даній справі.

З метою надання належної правової оцінники аргументам захисника та долученим до протоколу доказам, суд проаналізував законодавчі та нормативно-правові акти, які регулюють порядок виявлення такого правопорушення, його фіксування та підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності. 

Пунктом 2.9.а) ПДР України закріплено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП серед іншого передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто невиконання такою особою п. 2.9.а) ПДР.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Виходячи з вищезазначеного поняття адміністративного правопорушення, можна зробити висновок, що для притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за правопорушення, що проявилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, обов`язковим є дотримання поліцейським при здійсненні своїх повноважень, встановленого порядку управління у відповідній сфері правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).
На виконання зазначених норм КУпАП прийнято такі нормативно-правові акти: Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, який затверджено постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок №1103); Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735). Відповідні норми також включені до розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції №1452/735 та пункту 2 Порядку №1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно пункту 3 Порядку № 1103 огляд проводиться: 
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); 
-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
За правилами п.п. 1 та 3 розділу ІІ Інструкції №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
При цьому, у пункті 4 розділу ІІ Інструкції №1452/735 наголошено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Положення пункту 10 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 та пункту 4 розділу Х Інструкції №1395 визначають наступне: результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Аналогічне положення щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння спеціальними технічними засобами поліцейським на місці зупинки та складання Акту за результатом такого огляду міститься також у пункті 5 Порядку № 1103, де окрім цього, у другому абзаці зазначено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду, проведеного поліцейським, та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
За змістом пункту 6 Порядку №1103 та пункту 7 розділу І Інструкції №1452/735, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. 

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). 

Вирішуючи дану справу, суд також керується наступними положеннями КУпАП.
Відповідно до абз. 1,2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У даній справі до протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а також захисником долучено/подано документи, яким суд надає наступну правову оцінку.

Щодо результату тестування як доказу стану алкогольного сп`яніння. 
Роздруківка чеку тестування на алкоголь у відношенні ОСОБА_1 (тест 2068, Результат тесту 0.41‰.) свідчить, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився 14.02.2026 о 04:31 поліцейським Дерій В.В. з використанням технічного засобу Драгер Alcotest 6810 (серійний номер ARBL-0601), останнє калібрування якого було 25.02.2025. 
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» (далі Наказ №1747)встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, серед них: для Газоаналізаторів - один рік.
Тобто, тестування ОСОБА_1 з використанням приладу Драгер Alcotest 6810 відбулось за десять днів до закінчення, визначеного Наказом №1747 граничного річного строку повірки цього спеціального технічного засобу (газоаналізатора). 
Разом з тим, відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
У контексті цього положення суд звертає увагу, що згідно технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810, зазначених в Інструкції з експлуатації цього приладу (а.с. 24), чітко вказано, що інтервал часу між градуюванням (повіркою), встановленим виробником, становить кожні 6 місяців.
В Україні уповноваженим представником виробника (офіційним дистриб`ютором) Концерну Drager Safety AG& CO. KGaA (Німеччина) є Товариство з обмеженою відповідальністю відповіді «АТЗТ Компанія Сатурн Дейта Інтернешенл», яке здійснює діяльність з продажу приладів алко- та наркодіагностики і витратних матеріалів до них та надає послуги уповноваженого сертифікованого сервісного центру. 
На адвокатський запит адвоката Коваленко Т.В. ТОВ АТЗТ Компанія Сатурн Дейта Інтернешенл» проінформувало, що відповідно до вимог керівництва (інструкції) з експлуатації приладів для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі для приладу Драгер Alcotest 6810 максимальний інтервал між операціями «Сервісне технічне обслуговування» та «Регулювання» («Градуювання») становить не більше ніж 6 місяців. 
Вищезазначений уповноважений представник виробника своїм листом №556-04 від 29.04.2026 у відповідь на запит адвоката (захисника у справі) також повідомив, що останнє сервісне обслуговування приладу Drager Alcotest 6810, серійний заводський номер: ARBL-0601, здійснено сервісним центром Компанії 25.02.2025, а отже вищевказаний прилад не мав законних підстав використовуватись у період з 25.08.2025 до 24.02.2026 (через необхідність здійснити операції «Сервісне технічне обслуговування» та «Регулювання» («Градуювання») та, відповідно, «Повірки» газоаналізатора, через 6 місяців від 25.02.2025. За висновком Компанії (офіційного дистриб`ютора виробника) результати приладу Drager Alcotest 6810, серійний №ARBL-0601 у зазначений період, зокрема 14.02.2026, отримані з порушенням правил експлуатації приладу.
ТОВ АТЗТ Компанія Сатурн Дейта Інтернешенл» у вищевказаному листі виснувало, що зв`язку з тим, що з 25.08.2026 по 24.02.2026 прилад Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARBL-0601 до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager не надходив та, відповідно не обслуговувався, а також через вік приладу (більше 15 років) не здійснено заміну сенсору (рекомендовано виробником кожні 5 років), у такому стані прилад міг дати похибки, що суттєво можуть перевищувати нормативні. 
Враховуючи вищевикладене, з огляду на незначне перевищення максимально допустимого показника алкоголю (0.20‰) суд не може прийняти результат тестування з використанням на приладі Драгер Alcotest 6810 - 0.41‰. у відношенні ОСОБА_1 , за достовірний доказ, тобто доказ, який не викликав би жодного сумніву в достовірності його результату, оскільки наявне порушення правил експлуатації відповідного технічного засобу контролю. 

Щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу, що у будь-якому разі (навіть якщо показник тесту не викликає сумнівів), одного лише підтвердження стану алкогольного сп`яніння в результаті огляду з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів є недостатнім для притягнення водія до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, адже пунктом 5 Порядку, затверджено постановою КМ України від 17.12.2008 №1103, визначено дві обов`язкові умови притягнення водія до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (за ст. 130 КУпАП) на підставі огляду, проведеного поліцейським. Це: по перше, підтвердження стану сп`яніння результатом огляду з використанням спеціальних технічних засобів (результат тесту), про що зазначається в Акті огляду; по друге, необхідна згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду . 
Як видно з Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським Дерій В.В. у відношенні ОСОБА_1 , в ньому зазначено ознаки сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота) та результат огляду 0.41‰.  Проте, у графі: «з результатом згоден» відсутній підпис водія, тобто його згода не зафіксована, а отже є підстави вважати, що водій не був згоден з результатом огляду, проведеним поліцейським.
З переглянутого у суді відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського за № 859516, також не вбачається, що водій ОСОБА_1 погодився з результатом тестуванням на приладі Драгер. Поліцейський навіть не запитав його згоди з приводу цього результату, не поцікавився, чи дійсно він вживав алкоголь та коли саме, а одразу почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Згідно цього відео поліцейський у спілкуванні з ОСОБА_1 взагалі не говорить про можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я, якщо у нього (водія) є сумніви щодо результату тестування на місці. 
Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 перебуває у досить юному віці (21 р.), має незначний водійський досвід, а тому потребував роз`яснення поліцейським його прав та можливостей, як загальних, визначених у ст. 268 КУпАП так, і у конкретній ситуації щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння.
У суді поліцейський Дерій В.В. підтвердив, що не роз`яснював ОСОБА_1 його прав та не говорив про можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ні перед тестуванням, ні після - у разі незгоди з його результатом. Також поліцейський засвідчив, що не питав водія, чи погоджується він з результатом огляду, Акт огляду за результатами тестування, був складений разом з протоколом про адміністративне правопорушення. Протокол водій підписав, а Акт огляду ні, чому – не пам`ятає, можливо, той акт він не давав ОСОБА_1 на підпис. Другий примірник Акту огляду не виготовлявся і водію не вручався. 
Отже, у суду немає доказів того, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використання приладу Драгер Алкотест. Тому, в досліджуваній ситуації відсутні, визначені пунктом 5 Порядку № 1103 умови притягнення водія до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Без отримання від водія ОСОБА_1 згоди з результатом тестування на стан сп`яніння у поліцейського не було законних підстав для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 590960 від 14.02.2026 відносно ОСОБА_1 визнається судом неналежним та недопустимим доказом у цій справі.
Крім того, відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) № 859516 містить кілька відеофайлів, які розірвані у часі (від 04, 08 хв. і більше), тобто відеозйомка не була безперервною, що суперечить пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18.12.2018.
Всі вище встановлені обставини та неповнота доказів з великою долею вірогідності дають підстави вважати, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу. При цьому, поліцейський в порушення ч.3 ст. 266 КУпАП та пунктів 3, 6 Порядку № 1103 не направив водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Суд також звернув увагу, що на одному з відео файлів зафіксовано, що перед тим, як запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер поліцейський не називає водію підстав для проведення відповідного огляду, тобто не називає ознак алкогольного сп`яніння, натомість каже, що треба пройти тестування, «щоб не було ніяких питань». Жодних видимих ознак алкогольного сп`яніння на відеозаписі у ОСОБА_1 також не спостерігається. Поведінка, рухи та розмова водія ніяким чином не свідчить про можливе перебування його у стані алкогольного сп`яніння.
У суді поліцейський ОСОБА_3 засвідчив, що видимих ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_4 він особисто не спостерігав, а здійснив його тестування за пропозицією іншого учасник дорожнього руху (водія «фури»), з яким ОСОБА_4 допустив зіткнення дзеркалами при зустрічному роз`їзді транспортних засобів 14.02.2026 у нічну пору доби. 
Отже, поліцейський не виконав вимоги пунктів 2, 3 розділу І Інструкції №1452/735 та пункту 2 Порядку №1103, а саме: не виявивши у водія ознак алкогольного сп`яніння, а відтак, не маючи підстав вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння здійснив відповідний огляд на місці зупинки з використанням технічного засобу.
Примітним також є те, що протокол та додатки до нього не містить відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом та надання можливості керування цим транспортним засобом уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування, що передбачено у ч.1 ст. 266 КУпАП та пунктом 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху…, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачаться на її користь.
Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи - правовий висновок ВС, викладений у постанові від 08.07.2020 по справі 463/1352/16-а (пункт 39).
У цій справі судом встановлено недотримання поліцейським, законодавчо визначеного порядку проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено зі значним порушенням вимог закону та ряду положень вищенаведених нормативно-правових актів, що згідно ч.5 ст. 266 КУпАП має наслідком недійсність такого огляду. 
Підсумовуючи все вищевикладене, суд констатує, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушень п.2.9 а) ПДР України, через відсутність належних, допустимих та достовірних доказів перебування його в стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про недоведення поза розумним сумнівом у в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Залеська