Номер провадження 2-о/754/78/26
Справа №754/16787/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

01 липня 2026 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді: Коваленко І.І.
присяжних: Счастливої К.А., Скиби К.В.
за участю секретаря судового засідання: Гуцул Д.Г.
заявника: ОСОБА_1 
представника заявника: Кашпура В.М. 
заінтересованої особи: ОСОБА_3 
адвоката: Парсентьєвої О.М.
представника Органу опіки та піклування: Верещак В.О.
особи, відносно якої вирішується питання,
щодо визнання її недієздатною: ОСОБА_4 
розглянув у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу 
за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа: ОСОБА_3 , за участю орган опіки та піклування - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації,
ЗМІСТ ЗАЯВИ
7.10.2025 адвокат Кашпур Віктор Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Суду із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатним та призначення опікуна.
Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 (надалі - Заявник) є сином ОСОБА_4 . Заявник стверджує, що його батько через психічний стан не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначає, що особа страждає на судинну деменцію, має когнітивні порушення, не орієнтується у просторі, не розуміє обставин, не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, потребує постійного стороннього догляду, медичного нагляду та контролю за лікуванням.
Позиція учасників справи та думка особи, над якою встановлюється опіка
У судовому засіданні Заявник та його представник, заінтересована особа - ОСОБА_3 , повністю підтримали заяву. Заявник повідомив, що є діючим військовослужбовцем і проходить військову службу. Представник органу опіки та піклування також підтримала заяву та подання.
У судовому засіданні також брав участь ОСОБА_4 . Суд надав йому можливість особисто висловитися висловити свою думку щодо щодо висновків лікарів-психіатрів у судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних з обмеженням у зв`язку з цим його прав, чим забезпечено право особи на справедливий судовий розгляд, що включає в себе обов`язок суду заслухати думку такої особи. 
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 не зміг словами висловити свою позицію. Суд мав з ним безпосередній візуальний контакт, що є мінімальною вимогою, як зазначено в роз`ясненнях щодо застосування частини третьою статті 25 Закону України "Про психіатричну допомогу". Важливо, що ОСОБА_4 жестами та мімікою обличчя продемонструвала свою згоду зі встановленням над ним опіки. Крім того, його позиція була донесена до Суду через адвоката, який не заперечує проти задоволення заяви та просить призначити опікуном його сина. 
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Заявник, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.1981.
16.05.2025 ОСОБА_4 видано висновок №81/289, складений КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" (форма №080-2/о), що підтверджує наявність у нього когнітивних порушень, які зумовлюють потребу в соціальній послузі з догляду на непрофесійній основі. У висновку рекомендовано отримувати таку послугу від фізичної особи.
За висновком судово-психіатричного експерта, що була призначений за ухвалою Суду під час розгляду цієї справи, ОСОБА_4 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді Деменції при хворобі Альцгеймера з пізнім початком (F 00.1 за МКХ-10), він за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (висновок № 121 від 03.02.2026).
Орган опіки та піклування, дослідивши всі обставини, пов`язані з можливістю Заявника здійснювати опіку, підготував та подав Суду відповідне подання (№ 102 - 3478 від 01.06.2026). У ньому міститься прохання, у разі визнання ОСОБА_4 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуном його сина - ОСОБА_1 .
ОЦІНКА СУДУ
Згідно з статтею 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність набувати своїми діями для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.
Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).
Згідно з статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Частиною другою статті 39 ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини другої статті 293 ЦПК України).
Обставина, яка підлягає встановленню у цій справі, є наявність у ОСОБА_4 психічного розладу та усвідомлення значення своїх дій і неможливість керування ними. 
Відповідно до частини першої статті 298 ЦПК України встановлено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. 
Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171. Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Об`єктами експертизи є матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.
Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Верховний Суд роз`яснив, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.
Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.
З цих питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений (постанова Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16).
Висновок експерта має містити відомості про можливий вплив хвороби заявника на його соціальне життя, здоров`я, майнові інтереси заявника, містити висновки про те, яким чином особа і чому саме особа не може розуміти значення своїх дій так керувати ними. Динаміка розвитку психічного стану особи, встановлення часу, з якого в особи виникло таке захворювання, обставини його лікування, результати переогляду з метою підтвердження групи інвалідності, є одними з ключових фактів при визначенні наявності стійкого, хронічного психічного розладу та відповідного ступеню здатності особи внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними (пункти 67, 69 постанови Верховного Суду від 01.10.2025 у справі № 585/1088/24).
У цій справі, що розглядається, за висновком № 121 судово-психіатричного експерта Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" Мирошниченка О.О. , що був складений 03.02.2026, ОСОБА_4 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді Деменції при хворобі Альцгеймера з пізнім початком (F 00.1 за МКХ-10), він за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Вказаний висновок судово-психіатричного експерта є повним, категоричним, не ґрунтується на припущеннях та повністю відповідає критеріям оцінки доказів, визначеним у практиці Верховного Суду. 
Отже, з огляду на те, що належним і допустимим доказом (висновком судового експерта) достовірно доведено, що ОСОБА_4 страждає на незворотний та стійкий хронічний психічний розлад, прямим наслідком якого є його абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та керувати ними, Суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані правові підстави для задоволення заяви в цій частині та визнання його недієздатним. 
Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (стаття 41 ЦК України).
Метою встановлення опіки та піклування є забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).
Опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України).
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (стаття 60 ЦК України).
Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (стаття 63 ЦК України). 
Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину (підпункти 3.2, 3.3 пункту 3 Правил опіки та піклування). 
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном (правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21)). 
Саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 552/3443/20 (провадження № 61-15239св21)). 
Саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого (постанова Верховного Суду від 28.05.2025 в справі № 641/7190/23). 
Військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема, під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами (абзац 15 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"). Тому, якщо особа є військовозобов`язаним, в умовах воєнного стану орган опіки має належним чином з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном, враховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, зокрема здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами, крім військовозобов`язаного (пункти 67, 69 постанови Верховного Суду від 05.03.2026 у справі № 373/2174/24 (провадження № 61-15607св25)). 
Водночас сам собою факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою (постанова Верховного Суду від 27 листопада 2024 року в справі № 341/1526/23) 
При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22). 
Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц). З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц). 
У цій справі орган опіки та піклування, дослідивши всі обставини, що стосуються можливості Заявника виконувати обов`язки опікуна, надав відповідне подання (№ 102 - 3478 від 01.06.2026), в якому пропонує його призначити опікуном ОСОБА_4 у разі визнання його недієздатним. 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Суд, оцінивши подання органу опіки та піклування, доходить висновку, що воно повною мірою відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, а також складено з урахуванням якнайкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка.
З матеріалів справи та акта обстеження житлових умов встановлено, що між Заявником та підопічним наявні міцні родинні стосунки (син та батько), кандидат в опікуни проживає поруч, постійно піклується про хворого та забезпечує його всім необхідним. 
За обставин цієї справи, незважаючи на статус заявника як військовослужбовця, орган опіки та суд, виходячи з якнайкращих інтересів недієздатної особи, дослідили дійсність намірів військовозобов`язаного як єдиного опікуна щодо забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_4 . 
Суд встановив, що інші близькі родичі, зокрема дружина недієздатного (мати Заявника) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вік 71 року) відмовилися від виконання обов`язків опікуна через похилий вік та власні вікові захворювання. У судовому засіданні вона підтвердила, що не має можливості виконувати ці обовязки. Отже відсутні інші особи, які фактично могли б здійснювати постійний догляд.
Суд бере до уваги, що подання містить належну оцінку здатності кандидата виконувати функції саме опікуна недієздатної особи, а не просто відвідувача за необхідністю. Заявникт має задовільний стан здоров`я для виконання опікунських обов`язків, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра та не має незнятої або непогашеної судимості.
З огляду на викладене, Суд повністю погоджується з пропозицією органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника опікуном, оскільки таке призначення забезпечує справедливий баланс інтересів держави та права недієздатної особи на догляд та піклування, є об`єктивно необхідним і відповідає меті встановлення опіки.
Відповідно до частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Згідно з частиною другою статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною другою статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
Відповідно до листа Державної установи "Інститут судової психіатрії та судової медицини Міністерства охорони здоров`я України" вартість експертизи в даній справі становить 11 536,60 грн.
Вказана вартість судової експертизи має бути компенсована за рахунок держави.
Керуючись статтями 12, 19, 81, 258-260, 263-265, 295-300 ЦПК України, Суд,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_4 (особа, стосовно якої розглядається заява), ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Серпухов Московської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити строк дії рішення суду - 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.
Опікун та/або представник органу опіки та піклування мають право звернутись з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше ніж за 15 (п`ятнадцять) днів до закінчення строку дії вказаного рішення.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної установи "Інститут судової психіатрії та судової медицини Міністерства охорони здоров`я України" судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 11 536,60 грн за банківськими реквізитами: отримувач - ДУ "ІСПСМ МОЗ України"; код отримувача: 04803492; розрахунковий рахунок: UA158201720313251005201007077; банк отримувача: ДКС України, м. Київ; призначення платежу: "за експертизу ОСОБА_4 по цивільній справі №754/16787/25 (провадження №2-о/754/530/25)" (експерт Мирошниченко)".
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя   Інна КОВАЛЕНКО

Присяжні   Катерина СЧАСТЛИВА

Катерина СКИБА