УХВАЛА
22 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 162/774/25
провадження № 61-4772ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року, ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 березня 2026 року, постанову Волинського апеляційного суду 
від 10 березня 2026 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 19 березня 2026 року у справі за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної Церкви України села Ветли Камінь-Каширського району Волинської області» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, 
ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2026 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року, постанову Волинського апеляційного суду від 10 березня 2026 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 19 березня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Заявникам запропоновано уточнити прохальну частину касаційної скарги, зазначивши які рішення вони оскаржують, наслідки перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних рішень у відповідності до вимог статті 409 ЦПК України та надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Ухвалу Верховного Суду від 30 квітня 2026 року заявники отримали 21 травня2026 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
У травні 2026 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, разом із новою редакцією касаційної скарги.
Проте, у прохальній частині касаційної скарги заявники повторно просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати на новий розгляд до Волинського апеляційного суду. Отже, вимоги ухвали Верховного Суду від 30 квітня 2026 року в частині зазначення наслідків перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних рішень у відповідності до вимог статті 409 ЦПК України заявниками не виконано.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Оскільки заявники у встановлений судом строк, станом на 22 червня 2026 року, не в повному обсязі виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 30 квітня 
2026 року, а тому скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року, ухвалу Волинського апеляційного суду 
від 10 березня 2026 року, постанову Волинського апеляційного суду 
від 10 березня 2026 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 19 березня 2026 року визнати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В. М. Коротун