Справа №442/3205/26 
Провадження №2/442/1611/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в :
Представник позивача Лановий Є.М. через систему «Електронний Суд» звернувся в суд із вказаним вище позовом,в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ ФК «Солвентіс» суму заборгованості за кредитним договором №4345475 в розмірі 34295,00 грн. та судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2020 між ТзОВ «Александрит» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №4345475, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5000,00 гривень. Відповідно до якого відповідач зобов`язується в поряду та на умовах, що визначених договором, повертати кредит, сплачувати кошти за користування кредитом, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 
Договір є укладеним у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
ТзОВ «Александрит» свої зобов`язання виконало повністю, проте відповідач порушив умови договору та вимоги цивільного законодавства, не повернувши позику та не сплативши нараховані проценти у встановлений строк. 
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив умови договору, в результаті чого допустив заборгованість за кредитним договором №4345475 від 29.12.2020.
29.10.2025 року між ТзОВ «Александрит» та ТзОВ «Секвоя Капітал» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №29/10-2025 (далі- «Договір факторингу-1»). 
31.10.2025 року між ТзОВ «Секвоя Капітал» та позивачем відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №ДФ-31102025 (далі- «Договір факторингу-2»). 
Згідно Договору факторингу-1 від 29.10.2025 року та Договору факторингу-2 від 31.10.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 4345475 від 29.12.2020 року. 
Таким чином, сума боргу відповідача перед новим кредитором ТОВ «ФК «Солвентіс» становить 34 295,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 29 295,00 грн., тому просить позов задовольнити.
Ухвалою від 30.04.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін 15.06.2026, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що 29.12.2020 між ТзОВ ТзОВ «Александрит» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №4345475, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до якого відповідач зобов`язується в поряду та на умовах, що визначених договором, повертати кредит, сплачувати кошти за користування кредитом, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 
Відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Закону України «Про електронну комерцію», цей договір є укладеним в електронній формі. Шляхом обміну електронними повідомленнями в інформаційно-телекомунікаційній системі з використанням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Зокрема, Закон України «Про електронну комерцію» (стаття 3) визначає одноразовий ідентифікатор як алфавітно-цифрову послідовність, яка надсилається особі, що прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. При цьому, використання такого ідентифікатора, згідно з частиною 6 статті 12 цього ж Закону, прирівнюється за правовими наслідками до підписання договору у письмовій формі. Це означає, що електронний договір, укладений з використанням одноразового ідентифікатора, є обов`язковим для сторін і має ту ж юридичну силу, що й договір, підписаний власноручним підписом.
Таким чином, у даному випадку, оскільки договір був підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану ним електронну адресу, це свідчить про волевиявлення відповідача на укладення правочину. Сам факт отримання та використання такого ідентифікатора підтверджує його згоду з умовами договору та зобов`язаннями, що з нього випливають.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив умови договору, в результаті чого допустив заборгованість за кредитним договором №4345475 від 29.12.2020.
29.10.2025 року між первісним кредитором ТзОВ «Александрит» та ТзОВ «Секвоя Капітал», укладений договір факторингу №29/10-2025. 
31.10.2025 року між ТзОВ «Секвоя Капітал» та позивачем, укладений договір факторингу №ДФ-31102025. 
Внаслідок укладення зазначених правочинів відбулося послідовне відступлення права вимоги за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач набув статусу нового кредитора у цих правовідносинах.
Таким чином, ТОВ «ФК «Солвентіс»  наділено правом вимоги до відповідача за договором №4345475 від 29.12.2020, що підтверджується відповідним витягом з реєстру боржників до договору факторингу.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив умови договору, в результаті чого допустив заборгованість за кредитним договором. Відтак, станом на день звернення до суду сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Солвентіс» становить 34295,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 29 295,00 грн.
Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд констатує, що відповідач належним чином не виконав свої договірні зобов`язання та в добровільному порядку заборгованість не погасив. Зважаючи на підтверджений факт порушення умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим наявні всі правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4345475 від 29.12.2020 в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн., суд виходить з наступного.
Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Однак суд вважає їх не співмірними з розглядом даної справи, яка розглянута у спрощеному провадженні, та зважаючи на вимоги розумності і справедливості вважає за доцільне стягнути з відповідача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. 
Крім того, відповідно до вимог ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2662,40 грн.
Відповідно до ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України: у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким, чином, оскільки розгляд справи відбувся без повідомлення (виклику) учасників справи, повне судове рішення складено 18.06.2026, а відтак, датою ухвалення рішення є 18.06.2026.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,-
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь: ТзОВ ФК «Солвентіс» код ЄДРПОУ 43657029 - заборгованість станом на 22.04.2026 за кредитним договором №4345475 від 29.12.2020 у розмірі 34295 (тридцять чотири тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь: ТзОВ ФК «Солвентіс» код ЄДРПОУ 43657029 - 5662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2026.

Суддя    О.В. Крамар