КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №752/2912/26 Суддя І інстанції - Коваль В.О.
Провадження № 33/824/3116/2026 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання адвоката Одінцова Е.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 

Не погоджуючись із рішенням судді, адвокат Одінцов Е.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи, що повний текст постанови було виготовлено та надіслано судом 16.04.2026, зареєстровано 17.04.2026, а забезпечено надання загального доступу лише 20.04.2026.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання адвоката Одінцова Е.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 винесена 26 березня 2026 року, а отже останнім днем оскарження вказаної постанови є 06 квітня 2026 року. 
Апеляційну скаргу апелянт подав до суду першої інстанції 23 квітня 2026 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. 
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини зазначається, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).
При цьому, як з матеріалів справи, так і зі змісту постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від  26 березня2026 року вбачається, що адвокат Одінцов Е.В. приймав участь в судовому засіданні та надавав пояснення. За результатом розгляду справи судом винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього відповідне адміністративне адміністративне стягнення:
Відтак, оскільки адвокат Одінцов Е.В. приймав безпосередню участь при розгляді справи, знав про прийняте рішення, чого не заперечується як в апеляційній скарзі, так і не заперечувалося захисником в змісті клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, тому він мав вжити заходів для своєчасного оскарження судового рішення у передбачений ст. 294 КУпАП строк, чого не зробив.
Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
В своєму клопотанні захисник Одінцов Е.В., як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що повний текст постанови було виготовлено та зареєстровано судом в ЄДРСР 17.04.2026, а забезпечено надання загального доступу лише 20.04.2026.
Проте, вищезазначена обставина в даному конкретному випадку  не може свідчити про поважність причин пропуску строку, адже, як вбачається зі змісту самого клопотання, адвокат Одінцов Е.В. був обізнаний з прийнятим судом рішенням та відповідно, мав можливість реалізувати своє право на оскарження в передбачений законом строк, а саме до 06 квітня 2026 року, чого не зробив. 
При цьому, будь-яких об`єктивних причин, які б перешкодили захиснику Одінцову Е.В. звернутись до суду для реалізації прав на оскарження прийнятої судом постанови, в строки визначені ст. 294 КУпАП, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про повернення апеляційної скарги на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання адвоката Одінцова Е.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу адвоката Одінцова Е.В. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Л.І. Кепкал