Справа №702/1053/25
Провадження №2/702/112/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі
головуючої судді Барської Т.М.,
секретар судового засідання Карабань З.І.,
представник позивача, відповідач не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9847849 від 09.07.2024 в розмірі 22064,72 грн. та понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та ОСОБА_2 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором, укладений Договір кредитної лінії №00-9847849. 
Відповідач приєдналась до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 85568. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на Кредитний договір накладений кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу.
На виконання умов Кредитного договору 09.07.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» на платіжну картку, маска якої № НОМЕР_1 .
Проте, отримавши кошти у користування на строковій і платній основі, відповідач ОСОБА_1 свого обов`язку щодо їх повернення не виконала.
17.02.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладений Договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22064,72 гривні.
Посилаючись на невиконання відповідачем ОСОБА_1 свого обов`язку з повернення заборгованих сум, позивач просить суд стягнути борг примусово.
Постановленою 10.11.2025 ухвалою суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області позов ТОВ «Юніт Капітал» прийняла до розгляду, відкрила у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін, визначила відповідачу термін у п`ятнадцять днів на подання відзиву на заявлену вимогу та задовольнила клопотання представника позивача про витребування в АТ «КБ «ПриватБанк» інформації, що містить банківську таємницю, про емітування на ім`я відповідача платіжної картки; про зарахування коштів на картковий рахунок; про фінансовий номер телефону; про повний номер рахунку маска - картки, а також про надання первинних документів бухгалтерського обліку банку.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена у встановленому нормами процесуального права порядку, від отримання датованої 25.03.2026 судової повістки про виклик відмовилася (а.с.102), а судову повістку про виклик до суду на 10 год. 00 хв. 18.06.2026 отримала 28.05.2026 (а.с.113).
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, розгляд справи за відсутності учасника справи, що не з`явився на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
09.07.2024 між ТОВ «Макс Кредит» (далі у тексті також кредитодавець, первісний кредитор, клієнт) та ОСОБА_1 у формі електронного документу з використанням електронного підпису укладений Договір кредитної лінії № 00-9847849 (далі у тексті також Договір, правочин, Кредитний договір, Договір №00-9847849).
Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 85568 відправлений 09.07.2024 о 16:54:25 на номер телефону НОМЕР_2 та введений 09.07.2024 о 16:54:36.
Відповідно до умов п.1.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором
Згідно з п.1.2, 1.3 сума кредитного ліміту складає 8050,00 грн., строк дії 360 днів, датою повернення кредиту кредитодавцю є 04.07.2025.
За умовами п.1.4. Договору позичальник зобов`язаний платити проценти в періодичну дату оплати процентів - «03» серпня 2024р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строк кредитування).
Тип процентної ставки - фіксована (п.1.5. Договору). 
Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом і застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. 
Зниженої процентної ставки та умови її нарахування і сплати сторони під час укладення Договору сторони не обумовили.
Відповідно до п. 1.6. кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що складає 1207,50 (одна тисяча двісті сім гривень п`ятдесят копійок) грн., яку позичальник зобов`язана сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.
За умовами п.1.7.-1.9. денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням омісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% (один цілих п`ять десятих) та розраховується в процентах з використанням такої формули: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (43228,50/8050.00)/360 ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 9115,87%.
Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 51278,50 грн.
Пунктом 2.2. Кредитного договору обумовлено, що цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 2.8. Кредитного договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 09 липня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 8050,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_3 .
Розділом 3 Кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії.
Нарахування комісії здійснюється одноразово в момент укладання договору.
Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту (крім випадку, фактичного повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення кредиту).
Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом та оплачуються згідно умов пункту 1.4 цього договору(а.с. 25-29).
Згідно з графіком платежів, який є додатком №1 до Кредитного договору №00-9847849 від 09.07.2024 і підписаний відповідачем із застосуванням одноразового ідентифікатора 85568, відповідач мала обов`язок 03.08.2024 та кожний 25-й день після цієї дати сплачувати по 2918,13 гривень процентів за користування кредитними коштами.
В останній день кредитування 04.07.2025 відповідач зобов`язалася, окрім 1167,25 гривень процентів, сплатити 8050,00 гривень кредиту і 1207,50 гривень комісії (а.с.29 на звороті).
Графік платежів відповідач підписала одноразовим ідентифікатором 85568.
Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» визначають перелік та опис видів фінансових послуг, порядок надання кредитодавцем фінансових послуг, строки та порядок зберігання інформації про надання фінансових послуг, а також регулюють інші питання, вказані в них. За змістом п.2.1.2. Правил веб-сайт товариства - це інтернет сторінка https://treba.credit/. Для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на сайті та мати доступ до особистого кабінету - сукупності захищених сторінок, що формуються клієнту в момент його реєстрації в інформаційно - комунікаційній системі кредитодавця, за допомогою якого клієнт здійснює повну взаємодію з кредитодавцем, має постійний доступ до електронного договору, додаткових угод до нього та до іншої інфолрмації/документів, пов`язаних з наданням кредитодавцем фінансових послуг (а.с. 20-24).
Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Кредитного договору (а.с.18-19).
Довідка про ідентифікацію підтверджує, що позичальник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , з якою 09.07.2024 укладений Договір №00-9847849, первісним кредитором ідентифікована, договір акцептований позичальником шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 85568, час відправки ідентифікатора позичальнику 09.07.2024 16:54:25, номер телефону НОМЕР_2 (а.с. 17). 
Відповідно до витребуваних судом з АТ КБ «ПриватБанк» відомостей, на ім`я ОСОБА_1 випущено кілька банківських платіжних карт, номер однієї з яких 4731219642102242 до рахунку НОМЕР_5 у гривні, номер телефону НОМЕР_2 рахується фінансовим номером телефону ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) (а.с.74-75,97).
Дослідженням виписки за договором б/н за період 09.07.2024 - 14.07.2024 суд встановив, що 09.07.2024 на картку № НОМЕР_6 зараховано 8050,00 гривень, деталі операції payway1*tr4av, Visa Direct (а.с.98).
17.02.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладений Договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит», як клієнт, передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал», як фактору, за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.47-52).
За відступлення прав вимоги позивач сплатив ТОВ «Макс Кредит» обумовлені правочином кошти, що підтверджує копія платіжної інструкції від 21.02.2025 №288 (а.с.43).
Відповідно до Акта приймання - передачі до Договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025, що складений ТОВ «Макс Кредит», як клієнтом, та ТОВ «Юніт Капітал», як фактором, клієнт передав, а фактор прийняв борги 2852 боржників (а.с.44).
За даними витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025 до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника за Договором №00-9847849 від 09.07.2024 під номером 2032 ОСОБА_3 в розмірі 22064,72 грн., з яких 9257,50 грн. борг за тілом кредиту та 12807,22 грн. - залишок заборгованості за простроченими відсотками, кількість днів прострочення 168 (а.с.45-46).
За змістом наданого позивачем детального розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 кредит виданий 09.07.2024. Цього ж дня відповідачу нараховані 1207,50 гривень комісії та 116,73 гривень відсотків. Відсотки первісний кредитор нараховував з 09.07.2024 по 29.11.2024.
Також розрахунок містить відомості про донарахування відповідачу відсотків грейс, нарахування штрафник санкцій згідно умов договору в сумі 3622,50 гривні, про сплату позичальником 07.08.2024 3904,40 грн., повернення в графік 9257,50 грн., списання 31.10.2024 300,00 грн. відсотків та 29.11.2024 - 3420,00 грн. (а.с.41-42).
Згідно з випискою з особового рахунку за Договором за період з 17.02.2025 по 01.10.2025 прострочене тіло кредиту складає 9257,50 гривень, прострочені відсотки 12807,22 гривень (а.с.40).
Позивач розмір набутого права вимоги не збільшував і донарахування заборгованості не здійснював.
Правовідносини, які виникли між сторонами, крім умов вказаного вище Кредитного договору, врегульовані нормами ЦК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Дослідженням паперових копій Договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, платіжної інструкції від 21.02.2025 №288, Акта приймання - передачі до Договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025, витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025 суд встановив, що ТОВ «Юніт Капітал» набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором №00-9847849 від 09.07.2024.
Частини 1,2 ст.1054 ЦК України встановлюють, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За наслідками дослідженням наданих письмових доказів суд встановив, що Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 85568. На ім`я відповідача банком емітована карта, маска якої НОМЕР_7 , і на цей картковий рахунок зараховані переведені первісним кредитором 8050,00 гривень кредиту.
Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. Факт отримання грошових коштів відповідач не заперечила та підтверджено матеріалами справи.
Аналізуючи зазначені вище об`єктивно встановлені і доведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань перед новим кредитором ТОВ «Юніт Капітал» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором за вищевказаним Договором.
Однак суд звертає увагу, що позивач, всупереч положенням ч.1 ст.81 ЦПК України, не надав суду належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що сума кредиту (тіла кредиту) між сторонами Кредитного договору обумовлена в розмірі 9257,50 гривень, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Макс Кредит», так і його правонаступнику в означених правовідносинах - ТОВ «Юніт Капітал» (позивач), суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача тіла кредиту підлягає до часткового задоволення в сумі 8050,00 гривень.
Щодо суми процентів за користування кредитом, яка визначена позивачем у 12807,22 гривень, то суд зазначає, що умовами Кредитного договору передбачена процентна ставка в 1,45 % за кожен день користування кредитом. 
Перевіривши відповідність цих умов правочину вимогам діючого законодавства про споживче кредитування суд встановив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 до Закону України «Про споживче кредитування» внесені зміни, відповідно до яких на підставі ч. 5 ст. 8 цього нормативно правового акту максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1% (зміни, внесені п. 5 розділу І Закону України № 3498-IX від 22.11.2023, набрали чинності 24.12.2023, тобто, з дня, наступного за днем його опублікування (23.12.2023).
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3498-IX від 22.11.2023 дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Тобто, положення Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 про обмеження максимального розміру денної процентної ставки, який не може перевищувати 1%, має зворотну дію в часі стосовно кредитних правовідносин, що виникли до набрання чинності цим законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Поряд з цим п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» законодавець визначив, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%.
За наведеного, у період з 24.12.2023 по 21.08.2024 діє перехідний період правового регулювання, під час якого максимальна денна процентна ставка обмежена 2,5 %, 1,5%, проте одночасно, як слідує з положень п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3498-IX від 22.11.2023, діє обмеження максимальної денної процентної ставки у розмірі також 1 % та поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Відтак, застосовними у вказаному часовому періоді з 24.12.2023 по 21.08.2024 можуть бути такі максимальні розміри денної процентної ставки: 1) 1 % при укладенні кредитних договорів у правовідносинах, що виникають після 24.12.2023 (набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч. 5); 2) 1% при пролонгації після 24.12.2023 договорів, укладених до набрання чинності змінами до Закону України «Про споживче кредитування»; 3) 2,5 % (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно) та 1,5% (з 23.04.2024 по 21.08.2024 включно), передбачені п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». 
При цьому, законом не встановлено обмежень дії ч. 5 ст. ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якими умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Тобто існує суперечливість положень ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
У практиці Верховного Суду сформований сталий підхід, за якого при застосуванні норми права в разі можливості її неоднозначного розуміння необхідно враховувати її текстуальне значення (букву закону), з`ясовувати дійсну легітимну мету законодавця, яка встановлюється, зокрема, через аналіз пояснювальної записки до проєкту закону, а також дослідження генезису розвитку відповідних законодавчих змін, дійсної суті проблеми, що підлягає вирішенню на рівні прийняття закону (Постанова КАС у складі ВС від 20.11.2018 у справі № 820/1670/18).
З пояснювальної записки до Закону України №3498-IX від 22.11.2023 суд встановив, що прийняття законопроєкту було обґрунтовано необхідністю знизити надвисоке ціноутворення на ринку мікрокредитування, зменшити високоризикове кредитування, сповільнити зростання заборгованості малозабезпечених і фінансово необізнаних позичальників та посилити захист прав споживачів шляхом гарантування отримання ними всієї інформації, необхідної для оцінки спроможності до повернення кредиту та виплати відсотків за користування ним, а також усунення можливості психологічного впливу кредитодавцем на процес прийняття такого рішення. 
Отже зазначений законопроект спрямовувався на покращення становища споживача у кредитних правовідносинах і метою його прийняття було удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та покращення становища споживача при отриманні послуг кредитування, а обмеження максимального розміру процентної ставки мало на меті не створити надмірний фінансовий тягар для споживача.
Окрім цього, при врахуванні на підставі п. 2 розділу IІ Закону України «Про споживче кредитування» положень закону про обмеження максимальної денної процентної ставки в розмірі 1 %, передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», при пролонгації договорів, укладених до набрання чинності змінами до Закону України «Про споживче кредитування», логічним є висновок, що Перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не застосовні до тих договірних правовідносин споживчого кредитування, які виникли до внесення змін до закону, проте пролонгуються після набрання чинності ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким обмежено максимальний розмір денної процентної ставки (1 %).
За такого підходу стає очевидним, що дія Перехідних положень закону поширюється не на нові правовідносини, а саме на ті правовідносини, які виникли до набрання чинності законом, який покращує становище споживача, та тривають після набрання чинності цим законом та мають на меті забезпечити поступовий перехід правовідносин до нових реалій правового регулювання з дотриманням справедливого балансу інтересів учасників таких правовідносин. Разом з тим, відсутні підстави для застосування перехідних положень закону до правовідносин, що виникають під час нових реалій правового регулювання, під час існування більш сприятливого для споживача фінансових послуг правового регулювання та в умовах чинності застереження, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
За змістом Закону України «Про правотворчу діяльність» перехідні положення включаються до нормативно-правового акта, якщо: 1) реалізація нормативно-правового акта здійснюватиметься поетапно (при цьому текст кожної тимчасової норми права, включеної до цього розділу, має вказувати на строк (термін), протягом якого діятиме зазначена тимчасова норма); 2) нормативно-правовими актами, що застосовувалися до набрання чинності прийнятим (виданим) нормативно-правовим актом, встановлювався інший порядок регулювання відповідних суспільних відносин; 3) акт має зворотну дію в часі (пом`якшує або скасовує відповідальність особи); 4) необхідно передбачити збереження обсягу і змісту норм права, спрямованих на захист прав і свобод громадян та інтересів юридичних осіб, що існували за попереднього регулювання тощо.
Тобто, для договорів споживчого кредитування, які були укладені до 24.12.2023, але дія яких пролонговується після 24.12.2023, не може бути встановлений більш сприятливий режим правового регулювання максимальної денної процентної ставки, аніж для договорів, які укладені після 24.12.2023. 
Натомість для правовідносин, які виникли після набрання чинності 24.12.2023 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.
Такий підхід відповідає принципу тлумачення закону на користь слабшої сторони, який є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закон та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи («in dubio pro persona» або «in dubio pro homine», що означає «у вагомих сумнівах - на користь людини» (Постанова Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №240/4894/23).
Принцип тлумачення закону на користь особи вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи.
Відтак, застосовними для договорів споживчого кредитування у період з 24.12.2023 по 21.08.2024 можуть бути такі максимальні розміри денної процентної ставки:
1) 1 % при укладенні договорів у правовідносинах, що виникають після 24.12.2023 (набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч. 5);
2) 1% при пролонгації після 24.12.2023 договорів, укладених до набрання чинності змінами до Закону України «Про споживче кредитування»;
3) 2,5 % (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно) та 1,5% (з 23.04.2024 по 21.08.2024 включно), передбачені п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» протягом перехідного періоду, застосовного для кредитних договорів, укладених до набрання чинності змінами до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», проте які продовжують діяти після набрання чинності зазначеними змінами Закону України «Про споживче кредитування» і передбачають більший максимальний розмір денної процентної ставки, ніж встановлено перехідними положеннями закону.
З урахуванням наведеного, суд для обрахування процентів за користування отриманими в кредит коштами застосовує ставку в 1,00% за кожен день кредитування.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованістьт за Кредитним договором згідно з виконаним первісним кредитором розрахунком (а.с.41-42), в якому відсотки за користування кредитним коштами нараховані за період з 09.07.2024 (день видачі кредиту) по 29.11.2024, тобто 144 календарні дні.
Перевіряючи суму заявленого до стягнення боргу, суд враховує, що 07.08.2024 відповідач сплатила первісному кредитору 3904,40 гривень на погашення боргу.
А тому, зважаючи, що на день внесення коштів на погашення боргу у відповідача не було обов`язку повернути отримані в кредит грошові кошти, сплачені 3904,40 гривень підлягають врахуванню як сплачені відсотки за користування кредитом.
Отже, відповідач ОСОБА_1 за укладеним 09.07.2024 Договором кредитної лінії заборгувала позивачу 7687,60 гривень відсотків, розрахованих у такому порядку:
8050,00 гривеньХ1,00%= 80,50 гривень
80,50 грн.Х144 дні = 11592,00 гривні
11592,00 - 30904,40 = 7687,60 гривень.
Щодо нарахування штрафних санкцій згідно умов договору на загальну суму 3622,50 грн., які також зазначені у детальному розрахунку заборгованості (а.с.41, 42), то суд зазначає, що згідно з приписами п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Законодавець встановив, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачав, що позичальник також звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів за прострочення у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 цей пункт був виключений із Закону «Про споживче кредитування». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Виключення Законом України № 3498-IX із Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» пункту 6-1 не дає підстав для висновку про те, що законодавець у такий спосіб відновив можливість стягнення пені за невиконання чи неналежне виконання умов договору про споживче кредитування під час воєнного стану, оскільки залишається чинною кореспондуюча цьому положенню норма п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Крім того, слід виходити із принципу верховенства права та системного тлумачення законодавства - норми Цивільного кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж положення спеціального закону, що підтверджує пріоритетність застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Отже, під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення чи скасування відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені чи штрафів за кредитними договорами.
Даючи оцінку діям первісного кредитора в частині нарахування відсотків грейс суд враховує, що грейс-період - це пільговий період, протягом якого банк не нараховує відсотки на використану суму кредиту, якщо позичальник погашає борг у встановлений строк. Грейс-період також можуть називати: пільговий період, безвідсотковий період, період відстрочки платежу.
Укладений між первісним кредитором та відповідачем 09.07.2024 Договір кредитної лінії №00-9847849 умов щодо грейс - періоду не містить. Навпаки, як встановив суд з розділу 3 Договору, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту (крім випадку, фактичного повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення кредиту).
Тобто, умови щодо періоду грейс правочин не містить, а, відтак, і підстави для донарахування відсотків грейс відсутні.
Підсумовуючи оцінку встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач заборгувала позивачу 8050,00 гривень основного зобов`язання, 7687,60 гривень відсотків за користування ним та 1207,50 гривень боргу за комісіями, а всього 16945,10 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» та стягнення з відповідача на користь позивача 16945,10 гривень боргу, що становить 76,80% від ціни позову ( 22064,72 грн.), тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1860,40 гривень.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Дослідженням копій доданих до справи доказів суд встановив, що між позивачем ТОВ «Юніт Капітал» і Адвокатським бюро «Соломко та партнери» 10.09.2025 укладений Договір про надання правової допомоги № 10/09/25-02, предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, визначених цим правочином (а.с.38, 54).
Відповідно до датованої 11.09.2025 Додаткової угоди до Договору позивач доручив Адвокатському бюро надавати юридичну допомогу на захист прав і інтересів Товариства у справі про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за Договором №00-9847849 від 09.07.2024 (а.с.37). 
Вартість послуг узгоджена сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с.39 на звороті) і за датованим 01.10.2025 Актом прийому - передачі наданих послуг АБ «Соломко та партнери» надало ТОВ «Юніт Капітал» правові та юридичні послуги вартістю 7000,00 гривень (а.с.36), які також підлягають стягненню з ОСОБА_1 пропорційно до задоволених вимог- 5376 гривень 00 копійок (7000,00Х76,80%).
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 263 - 265, 273, 280-284, 351 - 354 ЦПК України суд, -
у х в а л и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9847849 від 09.07.2024 задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 16945 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 10 копійок заборгованості за Договором кредитної лінії №00-9847849 від 09.07.2024, у тому числі 8050,00 гривень основного зобов`язання, 7687,60 гривень відсотків за користування ним та 1207,50 гривень боргу за комісіями.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 1860 гривень 40 копійок судового збору та 5376 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» місцезнаходження бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333 м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Рішення ухвалене і підписане 18.06.2026.

Суддя Тетяна БАРСЬКА