П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/2524/25	

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 400/2524/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_2 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_2 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року та відповідно до ст. 2 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” з урахуванням інших видів грошового забезпечення, які не мають разового характеру з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_2 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року та відповідно до ст. 2 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” з урахуванням інших видів грошового забезпечення, які не мають разового характеру;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період служби у Військовій частині НОМЕР_4 відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачами протиправно не нараховано та не виплачено йому індексацію грошового забезпечення за періоди з 14.08.2022 року по 19.04.2024 року та з 19.04.2024 року по 27.01.2025 року. При цьому, базовим місяцем при нарахуванні індексації має бути встановлено березень 2018 року.
Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 18.03.2025 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 07.04.2025 суд першої інстанції замінив відповідача у справі Військову частину НОМЕР_4 на належного – Військову частину НОМЕР_1 (далі також – відповідач 2).
Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 10.04.2025 залучив в якості відповідача у справі Військову частину НОМЕР_3 (далі також – відповідач 3).
Відповідач 1 надав відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач вказав, що позивач зарахований на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 з 02.05.2024 по 27.01.2025, тому періоди зазначенні позивачем в позовній заяві не відповідають дійсності. Також відповідач вказав, що індексація за період з 02.05.2024 по 27.01.2025 виплачувалась за місяці: серпень 2024 року – 130,20 грн; вересень 2024 року – 130,20 грн; жовтень 2024 року – 130,20 грн; листопад 2024 року – 130,20 грн; грудень 2024 року – 254,35 грн; по 27 січня 2025 – 0,00 грн. Тому індексація позивачу була виплачена у встановленому розмірі, за ті місяці у 2024 та 2025, які підлягали індексуванню.
У відповіді на відзив позивач вказав, що доводи відповідача 1 є безпідставними, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач 2 надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач 2 зазначив, що Порядком № 1078 визначено, що індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і публікується в офіційних періодичних виданнях не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним. Індекси споживчих цін опубліковані Держстатом в газеті “Урядовий кур`єр” за: січень – 100,4% (№ 31 від 13.02.2024 року); лютий – 100,3% (№ 52 від 12.03.2024 року); березень – 100,5% (№ 74 від 11.04.2024 року); квітень – 100,2% (№ 98 від 14.05.2024 року); травень 100,6% (№ 119 від 12.06.2024 року); червень – 102,2% (№141 від 12.07.2024 року). Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Ураховуючи те, що індекс споживчих цін за червень опублікований в газеті Урядовий кур`єр 12.07.2024 року, і наростаючим підсумком з січня по червень перевищив 103% (103,8%-за посадами працівників, у яких посадові оклади підвищення з І січня 2024 року ((100,0% (місць підвищення приймається 100%) х 100,3% х 100,5% х 100,2% х 100.6% х 102,2%) і 104,3% – за посадами, працівників і військовослужбовців, у Державний бюджет України 2024 рік” обчислення індексу споживчих цін провадиться з 01.01.2024 року (100,4% х 100,3% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2%)) – індексація нараховується в серпні 2024 роки, а відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 122 від 01.05.2024 ОСОБА_1 вважається таким, що 01.05.2024 року справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ). Беручи до уваги вищевикладене, підстави для визнання бездіяльності протиправною або для зобов`язання відповідача 2 вчинити певні дії відсутні. Також відповідач посилався на порушення позивачем строків звернення до суду.
Відповідач 3 надав відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити та зазначив, що не є належним відповідачем у справі. Як стверджує відповідач, позивач з 19.04.2024 по 27.01.2025 проходив військову службу на посаді заступника командира Військової частини НОМЕР_2 з МПЗ. Дана військова частина є батальйоном забезпечення, у тому числі фінансового, Військової частини НОМЕР_5 . Також Військова частина НОМЕР_2 є окремою військовою частиною, в якій проходив військову службу позивач та в якій командир самостійно приймає рішення щодо виплати грошового забезпечення та інших видів виплат підлеглому особовому складу.

Короткий зміст рішення та мотиви суду першої інстанції.
Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 12.01.2026 у справі № 400/2524/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.07.2023 по 01.05.2024 в повному розмірі, відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців – березень 2018 року.
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.07.2023 по 01.05.2024, відповідно до вимог абз. 3, 4, 6 п. 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.05.2024 по 27.01.2028 в повному розмірі, відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців – березень 2018 року.
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.05.2024 по 27.01.2025, відповідно до вимог абз. 3, 4, 6 п. 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог відмовив.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року був меншим за суму можливої індексації, позивач мав право на отримання щомісячної індексації грошового забезпечення у фіксованій величині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність у позивача права на індексацію-індексацію різницю грошового забезпечення;
- інші доводи відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Обставини справи.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 29.07.2023 по 01.05.2024 позивач проходив військову службу на посаді заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_4 (згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 29.07.2023 № 210 та наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 01.05.2024 № 122).
Військова частина НОМЕР_4 (окремий батальйон територіальної оборони Збройних сил України) є структурним підрозділом та знаходиться у прямому підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 (окрема бригада територіальної оборони Збройних сил України).
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.05.2024 № 159 позивач з 02.05.2024 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.01.2025 № 29 позивач з 27.01.2025 вважається таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби у військову частину НОМЕР_6 , виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
У період проходження військової служби у зазначених військових частинах позивачу не була нарахована та не виплачувалась у належному розмірі індексація грошового забезпечення відповідно до абзацу 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправно, позивач звернувся за захистом свої прав у судовому порядку.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ключовим питанням справи є правильність застосування судами норм абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у контексті з`ясування того, чи має право позивач на отримання індексації-різниці щомісячно за період з 29.07.2023 по 01.05.2024 та з 02.05.2024 по 27.01.2025.
Відповідаючи на питання, поставлені перед судом апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).
Статтею 2 Закону № 1282-XII, зокрема, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно із частиною другою статті 5 цього Закону підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
На підставі частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
За змістом частини другої статті 6 указаного Закону Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1-1 Порядку № 1078 визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
У пункті 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.
За правилами пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзаци 1-6 пункту 5 Порядку № 1078).
Таким чином, з 01 грудня 2015 року нормами Порядку №1078 було запроваджено два види індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці», при цьому суми цих індексацій можуть нараховуватися як одночасно, так й окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що у період з 29.07.2023 по 01.05.2024 позивач проходив військову службу на посаді заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_4 (згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 29.07.2023 № 210 та наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 01.05.2024 № 122).
Військова частина НОМЕР_4 (окремий батальйон територіальної оборони Збройних сил України) є структурним підрозділом та знаходиться у прямому підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 (окрема бригада територіальної оборони Збройних сил України).
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.05.2024 № 159 позивач з 02.05.2024 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.01.2025 № 29 позивач з 27.01.2025 вважається таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби у військову частину НОМЕР_6 , виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
Тобто, позивач не проходив службу у Військовій частині НОМЕР_7 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 та у Військовій частині НОМЕР_8 у лютому та березні 2018 року.
З метою уяснення норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення щодо підстав виплати та розміру так званої «індексації-різниці» колегія суддів зазначає таке.
З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
У контексті наведеного, апеляційний суд зазначає, що термін «індексація-різниці» фактично запроваджений Верховним Судом у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, як позначення другого виду індексації грошового забезпечення право на яку виникає на підставі абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Як зазначено Верховним Судом у пункті 102 постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Верховний Суд у пункті 106 вказаної постанови виснував, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Так, Верховний Суд у пункті 108 тієї ж постанови дійшов висновку, що якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. 
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 по справі № 400/3826/21, від 28.08.2023 по справі № 420/17338/22, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21.
Верховний Суд у своїй постанові від 10.04.2024 у справі № 200/564/23 указав, що за змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
За висновком Верховного Суду в справі № 200/564/23, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указував, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Таким чином, ключовим, для встановлення наявності у позивача права на отримання суми індексації-різниці, на думку колегії суддів, є проходження позивачем служби у лютому-березні 2018 року, а також визначення розміру підвищення доходу позивача в березні 2018 року, суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року та порівняти їх.
Разом з тим, необхідно встановити величину приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року: 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін).
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100. 
1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн. 
Проте, як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується позивачем у позовній заяві, позивач не проходив службу у Військовій частині НОМЕР_7 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 та у Військовій частині НОМЕР_8 у березні 2018 року, коли відбулось підвищення посадових окладів на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.
Позивач проходив службу у Військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_8 з 29.07.2023 27.01.2025, тобто вже на момент дії Постанови № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а також за іншого показника приросту споживчих цін, який впливає на показник індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Відтак, позивач не набув права на індексацію-різницю грошового забезпечення у, позаяк не проходив службу у лютому-березні 2018 року та не отримував грошове забезпечення, яке є основою для розрахунку індексації-різниці. 
За наведеного, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_9 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 400/2524/25 – скасувати. 
Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик