Справа №760/6382/24 2/760/2697/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.
за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства (далі - КП) «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», в якому просив стягнути з відповідача на його користь: збитки за завдану матеріальну шкоду у сумі 479 736,45 грн; витрати на послуги експерта у розмірі 17 206,56 грн; моральну шкоду у розмірі 60 000 грн; 3% річних у сумі 14 463,20 грн; інфляційні нарахування у сумі 18 897,92 грн, а всього - 590 304,13 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що він є власником нежитлового приміщення № 60 - офіс (в літ. А), загальною площею 92,9 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 .
Указаний будинок перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва».
12 березня 2023 року в будинку АДРЕСА_1 , у підвальному нежитловому приміщенні № 60-офіс (в літ. А), загальною площею 92,9 кв. м сталося залиття, аварія на системі центрального опалення (гарячого водопостачання, холодного водопостачання, рушникосушарці). У зв`язку з чим, він невідкладно звернувся до Централізованої диспетчерської служби за номером 1557, де його повідомили, що вказана аварія трапилась через прорив труб мережі опалення, що знаходяться в підвальному приміщенні та не знаходяться у його власності. 
У цей же день він звернувся до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (Житлово-експлуатаційна дільниця № 902 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва») щодо необхідності складення акта про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). 
15 березня 2023 року комісією у складі уповноважених осіб ЖЕД № 902, а саме: головного інженера виконавця послуг Корнієнко Л. М., майстра технічної дільниці ОСОБА_2 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_3 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_4 , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету було складено Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).
Згідно із зазначеним Актом про залиття причиною залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) є передчасний вихід з ладу трубопроводів мережі центрального опалення в техпідпіллі будинку. Крім того, члени комісії в Акті надали рекомендації щодо необхідності звернення до спеціалізованої організації для деталізованої оцінки пошкодженого майна. 
Вищевказана подія негативно вплинула на подальше здійснення його підприємницької діяльності, оскільки затоплене приміщення було наповнене робочими приладдями, офісними меблями та іншими речами, які не підлягають відновленню. За таких обставин, в затопленому приміщенні неможливо знаходитись та повноцінно вести робочі справи, тому він вимушено припинив роботу у даному приміщенні та зазнав значних моральних страждань через неможливість використовувати дане приміщення за його призначенням, що відобразилось і на його фінансовому становищі. 
Таким чином, завдана моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях позивача у зв`язку із пошкодженням майна та неможливістю працювати у приміщенні, що зазнало вагомих пошкоджень, становить 60 000 грн. 
18 вересня 2023 року експертами Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України було складено висновок експертів № 100/1/23 за результатами проведення комісійного товарознавчого дослідження в нежитловому приміщенні № 60 - офіс (в літ. А), загальною площею: 92,9 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (вул. Мейса Джеймса 8/10, прим. 60). 
У висновку за результатами проведених досліджень судові експерти Чабанець Тетяна та Кисла Світлана констатували, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна, а саме - позивачу, внаслідок залиття майна, відповідно до переліку, що знаходилось в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), станом на дату залиття, 15 березня 2023 року, згідно Акта про залиття, склав 479 736,45 грн.
Зазначає, що саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» сталось залиття нежитлового приміщення, оскільки ним, як балансоутримувачем, не забезпечено належний стан внутрішньобудинкової мережі, що стало причиною виходу із ладу трубопроводів мережі центрального опалення в техпідпіллі будинку.
Проте, жодних дій зі сторони КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» щодо відшкодування вищевказаних збитків вчинено не було.
Зважаючи на викладене, 17 листопада 2023 року представником позивача було надіслано до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» претензію щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири, якою вимагали: відшкодувати збитки за завдану матеріальну шкоду у сумі 479 736,45 грн; витрати на послуги експерта у розмірі 17 206,56 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 41 415 грн, тобто загалом на суму 538 358,01 грн, та письмову відповідь щодо результатів розгляду даної вимоги направити протягом 7 календарних днів з моменту направлення даної вимоги. Додатково було повідомлено відповідача про те, що в разі невиконання ним вимог, викладених в претензії, або залишення її без відповіді, сторона позивача змушена будемо здійснити стягнення збитків у розмірі 538 358,01 грн у судовому порядку, моральних збитків та відшкодування неустойки, інфляційних втрат та 3% річних від суми і судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.
Додатково 17 листопада 2023 року представником позивача подано адвокатський запит до начальника Житлово-експлуатаційної дільниці № 902 Євчук А. М. щодо отримання актуальної інформації стосовно балансоутримувача нежитлового приміщення № 60 - офіс (в літ. А), загальною площею: 92,9 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ).
Однак, на момент подання позову, відповіді щодо розгляду даного запиту не надходило. Втім, виходячи із того, що розгляд неодноразових звернень позивача щодо отримання відшкодування шкоди було здійснено саме відповідачем, балансоутримувач вказаного будинку не змінювався.
23 листопада 2023 року відповідач розглянувши претензію, повідомив, що висунуті вимоги не підлягають задоволенню. 
28 листопада 2023 року представником позивача було надано відповідь на зазначену вище відмову, якою ще раз наголошено на необхідності відшкодування шкоди, що підтверджується відповідними доказами.
08 грудня 2023 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» надало відповідь, в якій вкотре повідомили про своє небажання відшкодовувати шкоду через нібито необґрунтованість вимог.
14 грудня 2023 року представником позивача подано відповідачу відповідь, якою на підтвердження позиції було повторно надано докази, понесених позивачем збитків та витрат у зв`язку із залиттям належного йому нежитлового приміщення. 
27 грудня 2023 року відповідачем надано відповідь, в якій було вказано про те, що претензія про відшкодування шкоди є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки проаналізувавши наданий висновок експертів Чабанець Тетяни Миколаївни та Кислої Світлани Анатоліївни науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України № 100/1/23 від 18 вересня 2023 року, підприємством встановлено, що відповідно до реєстру атестованих судових експертів свідоцтво експерта Кислої Світлани Анатоліївни не дійсне з 17 лютого 2023 року у зв`язку із звільненням. 
04 січня 2024 року представником позивача подано відповідачу відповідь, якою повністю спростовано його посилання на незаконність діяльності експерта, так як судовий експерт Кисла Світлана Анатоліївна діяла в межах закону, що підтверджується витягом із Реєстру атестованих судових експертів та копією картки атестованого судового експерта.
12 січня 2024 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» надало відповідь, в якій зазначило, що враховуючи, що система централізованого опалення будинку АДРЕСА_1 експлуатується довше тривалості ефективної експлуатації трубопроводів у будинкових магістралях, вина підприємства у аварійній ситуації, яка призвела до залиття підвального нежитлового приміщення вказаного будинку № 60 (літ А) загальною площею 92,9 кв. м відсутня, а тому претензія про відшкодування шкоди підлягає відхиленню. Будинок АДРЕСА_1 1955 року забудови, а трубопровід потребує капітального ремонту. 
Крім того, повідомило, що станом на сьогодні співвласниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 не укладено договір на житлову послугу - послуга з управління багатоквартирним будинком і будинок обслуговується підприємством в межах Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Складовою даної послуги є поточний ремонт. Роботи капітального характеру не передбачені кошторисом витрат на утримання зазначеного будинку та прибудинкової території. Співвласниками вказаного будинку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» кошти на капітальний ремонт будинку не сплачуються, тому у підприємства відсутній обов`язок проводити такий ремонт. 
Разом з тим, позивач вважає, що саме на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району» покладено обов`язок, як на балансоутримувача вказаного будинку, забезпечувати належний стан внутрішньобудинкової мережі, і саме у зв`язку із невиконанням відповідачем зазначених обов`язків, було спричинено вихід із ладу трубопроводів мережі центрального опалення в техпідпіллі будинку, що як наслідок зумовило значні матеріальні та моральні збитки позиачу. 
На момент звернення до суду з позовом, відповідачем не відшкодовано матеріальні та моральні збитки, спричинені власнику нежитлового приміщення № 60 - офіс (в літ. А), загальною площею: 92,9 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (вул. Мейса Джеймса 8/10, прим. 60) позивачу згідно із вимогами у претензії, тому останні має обґрунтовані правові підстави для відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття вказаного нежитлового приміщення.
Крім того, відповідач не відшкодувавши майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивачу, прострочив виконання грошового зобов`язання, тому, на підставі статті 625 ЦК України, з нього також підлягають стягненню 3% річних, які за період з 12 березня 2023 року до 12 березня 2024 року становлять 14 463,20 грн та інфляційні втрати за період з 12 березня 2023 року до 12 березня 2024 року - 18 897,92 грн.
Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом та просив його задовольнити.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом та призначено підготовче судове засідання.
01 липня 2024 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що немає його вини у заподіянні шкоди позивачеві, причинно-наслідкового зв`язку між його діями чи бездіяльністю та заподіяною шкодою.
Зазначив, що житловий будинок АДРЕСА_1 1955 року забудови відповідно до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 травня 2015 року № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» закріплений на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». 
Предметом діяльності КП згідно пункту 2.2.1. Статуту є утримання житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплені за Підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку. 
13 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача щодо складання акта залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання. 
На виконання вимог пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким встановлено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт, 15 березня 2023 року працівниками ЖЕД № 902 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» складено акт, в якому зафіксовано причину та наслідки залиття, яке відбулось 12 березня 2023 року.
Зі змісту зазначеного акта вбачається, що причиною залиття нежитлового приміщення є вихід з ладу трубопроводів мережі центрального опалення в технічному підпіллі будинку. В результаті залиття пошкоджено: коридор стеля 1,2 х 0,2 кв. м № 4 (водоемульсійна фарба); стіна 16,5 м (латексна фарба); підлога 4 м плитка (пошкодження швів - затирка); кімната (№ 1, № 2, № 3, № 4) - підлога 120 м плитка (пошкодження швів -затирка); стіна 18,84 кв.м (водоемульсійна фарба); 9,2 кв. м гіпсокартон (пошкодження листів); 43,93 кв.м цегла (пошкодження швів).
Враховуючи, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» не є суб`єктом оціночної діяльності для складання акта оцінки пошкодженого майна, вказаного в акті, позивачу було запропоновано звернутись до відповідних експертних організацій.
На момент подання відзиву, співвласниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 не укладено договір на житлову послугу з управління багатоквартирним будинком і будинок обслуговується підприємством в межах договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Отже, між співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» укладено договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 16 липня 2021 року № 309/902, який є договором приєднання. 
Відповідно до вказаного договору підприємством надається споживачу послуга з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за наступними складовими: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; витрати з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів; прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування димовентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації і технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території; поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків на будинках; освітлення місць загального користування і підвалів приміщень та підкачування води; енергопостачання для ліфтів.
Відповідно до пункту 3.1 зазначеного договору від 16 липня 2021 року № 309/902 підприємство зобов`язане своєчасно надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які передбачені договором.
Враховуючи вищевикладене, а також, що заміна трубопроводів у будинкових магістралях, беручи до уваги орієнтовну тривалість ефективної експлуатації елементів житлових будинків, відноситься до робіт капітального характеру, що не передбачені переліком складових послуг до договору від 16 липня 2021 року № 309/902. 
Згідно з норами чинного законодавства саме співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати, серед іншого, проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. 
Проведення поточного ремонту забезпечується співвласниками будинку при оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки складовою цієї послуги є саме поточний ремонт.
Співвласниками будинку, в якому знаходиться спірне приміщення, кошти на капітальний ремонт будинку відповідачу не сплачувалися та не сплачуються, тому у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відсутній обов`язок проводити такий ремонт.
Разом з тим, Законом України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, серед яких організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах). 
Рішенням Київської міської ради від 22 грудня 2016 року № 780/1784 (зі змінами) затверджено Положення про співфінансування реконструкції, реставрації, проведення капітальних ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирних будинках міста Києва, яким передбачено залучення коштів співвласників багатоквартирних будинків та коштів бюджету міста Києва до проведення ремонтних робіт та відсоток співфінансування робіт, які мають бути сплачені співвласниками багатоквартирного будинку в залежності від виду таких робіт, решта має бути виконана за кошти місцевого бюджету. Також вказаним рішенням чітко визначено замовника таких робіт, яким не є відповідач. 
Таким чином, з огляду на те, що заміна трубопроводів у будинкових магістралях будинку АДРЕСА_1 відноситься до робіт капітального характеру, то вони мають виконуватися із залученням коштів співвласників та місцевого бюджету.
Окрім того, будь-яких актів претензій від позивача до відповідача, щодо неналежного виконання останнім своїх зобов`язань, не надходило. Отже, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надавалися відповідачем належної якості та вчасно.
Враховуючи вищевикладене, вина підприємства у аварійній ситуації, яка призвела до залиття підвального нежитлового приміщення зазначеного вище будинку № 60 (літ А) загальною площею 92,9 кв. м відсутня.
Крім того, розмір шкоди позивачем доводиться експертним висновком Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 18 вересня 2023 року № 100/1/23, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законодавством України, оскільки: 1) 21 квітня 2023 року огляд та ідентифікація об`єктів дослідження, які знаходились в нежитловому приміщенні проводились за участі заінтересованої особи по справі, тобто позивача, та експерта ОСОБА_6 , яка в подальшому була звільнена з посади, але без участі представника КП «Керуюча компанія з управління нежитловим фондом Солом`янського району м. Києва». У зв`язку із звільненням ОСОБА_6 , проведення комісійного товарознавчого дослідження було доручено іншим експертам: Чабанець Тетяні Миколаївні та Кислій Світлані Анатоліївні . Отже, проведення товарознавчого дослідження здійснювалось особами, які особисто не були присутні на огляді нежитлового приміщення, докази огляду у висновку та у справі відсутні. При цьому, у висновку експерта на стор. 3 зазначено, що 21 липня 2023 року до Центру за підписом позивача надійшли додаткові матеріали супровідним листом. До листа додано перелік майна, що знаходилось в нежитловому приміщенні, що свідчить про те, що експерт, який проводив особистий візуальний огляд нежитлового приміщення не складав перелік майна, яке оглядав; 2) на вирішення експертів було поставлено запитання: «Який розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття 15 березня 2023 року згідно акта про залиття?». Як вже згадувалося вище, актом про залиття від 15 березня 2023 року, підписаного в тому числі позивачем, встановлено залиття та пошкодження коридору і кімнат № 1-4. Іншого пошкодженого майна в акті не зафіксовано. Акт не оскаржений і не скасований. Заперечення щодо його змісту до відповідача не надходили. Отже, експерти повинні були підготувати експертний висновок на поставлене питання, здійснивши дослідження вартості відновлювального ремонту пошкодженого коридору та кімнат № 1-4 нежитлового приміщення. Натомість, експерти здійснили експертне дослідження майна, відповідно до переліку наданого позивачем через три місяці після залиття згідно власно складеного переліку, не погодженого з жодною стороною процесу, а отже в порушення Закону України «Про експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5: не здійснили особисто повне дослідження (особисто в приміщенні був присутній лише експерт який в подальшому звільнився, а отже експертами не здійснено повне дослідження з виходом на місце); не повідомили у письмовій формі орган (особу), який (яка) призначив (-ла) експертизу (залучив (-ла) експерта), про неможливість її проведення та повернули надані матеріали справи та інші документи, враховуючи, що поставлене питання виходить за межі компетенції експерта (адже питання поставлене позивачем дослівно стосувалось акту залиття, в якому були зазначенні лише обсяги пошкодження внутрішніх конструктивних елементів нежитлового приміщення, а отже експертиза повинна була проводитись експертами в іншій галузі).
Отже, наданий позивачем висновок не є допустимим доказом.
Також, позовна заява не містить доказів знаходження речей (будь-якого майна) на момент залиття, а також документального підтвердження права власності на них у позивача. Зокрема, позивачем не доведено право власності на речі за пошкодження яких він просить стягнути шкоду. Крім того, матеріали справи не місять доказів, що вказане майно було пошкоджено 12 березня 2024 року саме в результаті залиття у зв`язку з пошкодженням трубопроводів мережі центрального опалення в технічному підпіллі будинку.
Що стосується стягнення моральної шкоди, то позивачем не доведено факту задання моральних страждань та душевних переживань, що настали у зв`язку з неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача. Так, аналіз матеріалів справи та наданих суду доказів не дає можливості зробити висновок про доведеність позивачем факту протиправної поведінки з боку відповідача, та, що останній є заподіювачем такої шкоди.
Враховуючи вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про призначення судової експертизи від 02 липня 2024 року.
Стороною позивача подано до суду відповідь на відзив, в яких представник позивача зазначила, що твердження відповідача щодо необґрунтованості правових підстав для відшкодування ним майнової шкоди є помилковим.
Так, житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 травня 2015 року «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» та перебуває на його балансі.
Згідно з нормами чинного законодавства та Статуту відповідача, саме на балансоутримувача покладено обов`язок до моменту проведення капітального ремонту утримувати ділянки трубопроводу системи центрального опалення в технічному підпіллі будинку в належному стані, зокрема, шляхом проведення поточних ремонтів.
Трубопровід центрального опалення в технічному підпіллі будинку відноситься до інженерного обладнання будинку і обслуговується виключно організацією, на балансі якої перебуває будинок, за що останніми утримується відповідна плата. 
Позивач, як і інші мешканці будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не зобов`язані обстежувати технічне підпілля будинку, інші технічні приміщення будинку з метою перевірки належного функціонування інженерних мереж будинку. Натомість, таким обов`язками наділена обслуговуюча компанія КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва». 
Періодичність технічного обслуговування системи центрального опалення в підпіллях будинку становить 3-6 місяців. Разом з тим, інформація про дату введення в експлуатацію системи центрального опалення будинку відсутня, так само як і відсутня інформація про належне виконання з установленою періодичністю своїх обов`язків з поточного ремонту системи обслуговуючою компанією. 
Крім того, на офіційному сайті відповідача: https://kpsolor.com.ua/ мітиться інформація, що система перебуває у задовільному стані міститься інформація, що система центрального опалення перебуває у задовільному стані та мешканцям будинку, в тому числі і позивачу, не надавалась інформація щодо необхідності проведення капітального ремонту трубопроводів мережі центрального опалення.
Отже, вихід з ладу трубопроводів мережі центрального опалення в технічному підпіллі будинку, спричинене неналежним наданням або ненаданням послуг відповідачем. Дане залиття сталось у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків щодо забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Враховуючи, що саме на відповідача, як на балансоутримувача, покладено обов`язок до моменту проведення капітального ремонту утримувати ділянки трубопроводу центрального опалення в підпіллі будинку в належному стані шляхом проведення поточних ремонтів, інформувати мешканців багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку, позивачем було обґрунтовано доведено причинно-наслідковий зв`язок між недотриманням відповідачем своїх обов`язків та нанесенням йому шкоди, тому відповідач зобов`язаний відшкодувати майнову та моральну шкоду позивачу, спричинену бездіяльністю підприємства.
Посилання відповідача на те, що при підготовці висновку щодо розміру збитків, завданих позивачу внаслідок залиття належного йому нежитлового приміщення, експерти вийшли за межі поставленого питання та своєї компетенції є безпідставними, оскільки позивачем перед ними було посталено таке питання: «Який розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику майна, а саме ОСОБА_1 , внаслідок залиття майна, відповідно до переліку (надано в Додатку 1), що знаходилося в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , станом на дату залиття 15 березня 2023 року згідно Акта про залиття?». На зазначене питання надано відповідь у поданому до суду висновку.
Крім того, Акт про залиття від 15 березня 2023 року було складено лише представниками відповідача, що призвело до необ`єктивного та недостовірного складення даного Акта, оскільки його складено без належної деталізації всього майна, що було пошкоджене внаслідок залиття. При цьому, комісія із встановлення факту залиття зазначила, що не уповноважена здійснювати опис всього майна, що було залите, тому рекомендувала звернутися до спеціалізованої установи.
Беручи до уваги рекомендації відповідача, позивач 17 березня 2023 року звернувся до Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України для проведення експертного дослідження.
21 квітня 2024 року було проведено огляд та ідентифікацію об`єктів дослідження які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, офіс 60 (літ.А), за результатами якого був складений Акт проведення огляду об`єктів дослідження із фотофіксацією даних у присутності замовника, судового експерта - Ковальової Н. М. та осіб, які взяли участь в огляді. Даний Акт слугував для проведення дослідження та підготовки висновку експертів. 
Згідно з пунктом 1.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) якщо доступ до об`єктів обмежений, то орган (особа), який (призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (а) забезпечити експерту можливість їх огляду. Огляд за потреби проводиться у присутності сторін у справі (інших зацікавлених осіб).
Отже, присутність відповідача в даному випадку не є обов`язковою та не впливає на висновок експертів за результатами проведення експертного дослідження.
ОСОБА_6 станом на дату огляду займала посаду завідувача сектором товарознавчих видів досліджень Науково-дослідного центру судової експертизи в сфері ІТ та інтелектуальної власності, якій присвоєно вищий кваліфікаційний клас судового експерта та діяла на підставі свідоцтва від 02 лютого 2023 року № 56-23/Д, виданого ЦЕКК при Міністерстві юстиції, дійсного до 10 лютого 2026 року, яке на момент подачі відповіді на відзив є дійсним. 
Таким чином, огляд здійснено експертом, ОСОБА_6 , яка діяла на підставі посадової інструкції та в межах чинного законодавства, на підставі діючого свідоцтва, тому експертне дослідження є таким, яке проведено відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) (далі - Інструкція). 
Згодом, матеріали зібрані експертом ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1, офіс 60 (літ. А), а саме: акт проведення огляду об`єктів дослідження з матеріалами фотофіксації були передані іншим експертам. При цьому, Інструкція не забороняє передоручати проведення дослідження іншим експертам. Дані дії ніяк не суперечать інструкції та не призводять до визнання дослідження таким, що проведене з порушенням.
Зауважила, що перед початком проведення експертного дослідження, експерти були повідомлені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. 
Отже, експертами було проведено дослідження на підставі зібраних матеріалів та додаткових матеріалів направлених позивачем, що обґрунтовано підтверджують вартість майна, пошкодженого у результаті залиття нежитлового приміщення, тому висновок експертів є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом в розумінні статей 77-80 ЦПК України.
Твердження відповідача, що відшкодування підлягають лише пошкодження нанесені нежитловому приміщенню є помилковими, адже останнє спростовується доказами того, що на момент залиття в приміщенні знаходилося і майно. Факт знаходження майна в приміщенні під час залиття та обсяг залиття підтверджується скриншотами з відеокамери спостереження та відеодоказами.
Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено його право власності на майно, що було оцінене у висновку, є безпідставними. Зокрема, фіскальний касовий чек не містить особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а отже неможливо ідентифікувати особу, яка є правоволодільцем на підставі фіскального чеку. При цьому, всі фіскальні чеки придбаної комп`ютерної техніки, меблів, пошкоджені внаслідок залиття та розмокли, оскільки вода була заввишки 75 см та пошкодила полиці, на яких знаходилися і фіскальні чеки. Позивач звертався до магазинів за отриманням дублікатів фіскальних чеків, в яких була придбана комп`ютерна техніка та меблі, однак в силу того, що фіскальні чеки не зберігаються, позивачу було відмовлено.
Разом з тим, що відповідно до принципів володіння майном, передбачається, що все, що знаходиться в особистому володінні особи є її власністю, якщо інше не доведено належними доказами.
Окрім того, у випадку деліктної відповідальності не підлягає доказуванню право власності особи на речі, шляхом надання підтверджуючих документів. Натомість, достатньо встановлення факту, що саме приміщення належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 02 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Яценко О. П., зареєстрованого в реєстрі за № 168, та факту знаходження речей під час затоплення в приміщенні, що підтверджується скриншотами з камер відеоспостереження та фотодоказами з матеріалів експертного дослідження, а отже і речі, що знаходиться в особистому володінні особи є її власністю, якщо інше не доведено належними доказами. 
Враховуючи вищевикладене, позивачем було обґрунтовано доведено причинно-наслідковий зв`язок між недотриманням відповідачем своїх обов`язків та нанесенням йому шкоди, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду, спричинену бездіяльністю останнього по виконанню своїх обов`язків з обслуговування системи центрального опалення у технічному підпіллі будинку. 
07 серпня 2024 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких він підтримав позицію, викладену у відзиві та просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 07 серпня 2024 року, задоволено клопотання сторони позивача про виклик свідків.
Стороною позивача подано до суду додаткові пояснення, в яких представник зазначила, що співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 добросовісно виконували і продовжують виконувати свій обов`язок з забезпечення належного утримання житлового будинку, у зв`язку з чим, вони і уклали договір з відповідачем. 
Так, задля належного утримання житлового будинку АДРЕСА_1 , співвласники уклали з відповідачем договір № 309/902 «Про надання послуг» від 16 липня 2021 року, яким прямо передбачено, що підприємство забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку пропорційно до займаної власником площі приміщення, а власник бере участь у витратах підприємства на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих підприємством за цим договором (пункт 1.1 договору). 
Отже, починаючи з дати укладення договору, а саме з 16 липня 2021 року, відповідач, згідно з Правилами надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 712 повинен був протягом 20 днів з моменту набрання чинності договору здійснити огляд технічного стану житлового будинку АДРЕСА_1 .
Фактично, починаючи з 16 липня 2021 року, відповідач був обізнаний як про рік забудови житлового будинку, технічний стан трубопроводів будинку, так і про орієнтовну тривалість ефективної експлуатації трубопроводів (будинкових магістралей) у закритих схемах.
Разом з тим, ані з 16 липня 2021 року, ані до дати залиття підпільного приміщення будинку АДРЕСА_1 , відповідач не повідомляв співвласників про необхідність проведення ані поточного, ані капітального ремонту трубопроводів, що прямо входило в його обов`язки, так само як і не проводив технічний огляд стану трубопроводів, як це передбачено договором і положеннями законодавства.
З огляду на це, безпідставним є посилання відповідача на те, що заміна трубопроводів у будинкових магістралях будинку АДРЕСА_1 , враховуючи орієнтовану тривалість ефективної експлуатації елементів жилих будинків, відносить до робіт капітального характеру.
Зокрема, пунктом 3.1. договору передбачено, що відповідач, зобов`язаний своєчасно надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які передбачені договором. Згідно з пунктом 4.1. договору позивач має право на отримання послуг передбачених даним договором в повному обсязі та належної якості. Відповідно до пункту 3.2. договору відповідачу та його представникам прямо гарантоване право безперешкодно входити в приміщення для проведення огляду конструкцій та технічного обладнання будинку і усунення неполадок. Таким чином, відповідач не був обмежений у доступі до трубопроводів будинку АДРЕСА_1 , а отже, міг у будь-який час виявити несправність трубопроводу та повідомити про це співвласників будинку.
Крім того, згідно з підпунктом 2.2.2. Статуту відповідача, відповідач повинен виконувати санітарно-технічні роботи та поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до листа Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30 квітня 2003 року № 7/7-401 поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).
Таким чином, твердження відповідача, що заміна трубопроводів у будинкових магістралях будинку АДРЕСА_1 відноситься саме до робіт капітального ремонту є безпідставними.
Будучи обізнаним у повній мірі про стан та вік трубопроводів у будинку АДРЕСА_1 , відповідач не здійснив і не повідомляв співвласників будинку про свої наміри здійснити у майбутньому ремонт трубопроводів для своєчасного підтримання труб. Крім того, відповідач не проінформував співвласників про необхідність здійснення капітального проведення ремонту трубопроводу, та не вчинив жодних дій, як і не надав жодного доказу якостей трубопроводів, ані технічного огляду, ані систематичного і своєчасного підтримання експлуатаційних якостей трубопроводів, прорив яких і зумовив затоплення приміщення та речей позивача.
Отже, неправдивими є твердження відповідача про те, що послуги з утримання споруд, будинків та прибудинкових територій надавалися ним належної якості та вчасно.
Наголосила на тому, що згідно з нормами чинного законодавства та умов договору, відповідач є належним управителем будинку АДРЕСА_1 , а отже, саме на нього покладений обов`язок здійснювати технічне обслуговування не рідше 1 разу на квартал внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання та інформувати співвласників про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку. При цьому, відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 відповідно, та виконавцем послуг відповідно до договору № 309/902 «Про надання послуг» від 16 липня 2021 року, що передбачає огляд будинку та повідомлення щодо необхідності капітального ремонту, натомість, на офіційному сайті відповідача наявна інформація, що даний будинок перебуває в задовільному стані та не потребує капітального ремонту.
Окрім того, комісією зі встановлення факту залиття не вказано в Акті про залиття перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовну вартість, та враховуючи те, що дана комісія під час складання Акта про залиття зазначала, що не уповноважена здійснювати опис всього майна, що зазнало затоплення та пошкодження, та рекомендувала позивачу звернутися до спеціалізованої установи, позивач і звернувся до Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України для проведення експертного дослідження.
Також, підтримала всі доводи, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, наполягаючи на задоволенні позову.
18 вересня 2024 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, однак у матеріалах справи міститься письмова промова у судових дебатах сторони позивача, з якої вбачається, що вони підтримують свою позицію, викладену у поданих до суду заявах по суті спору та просять задовольнити позов у повному обсязі. 
Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять письмову промову сторони відповідача у судових дебатах, з якої вбачається, що відповідач підтримує позицію, викладену у відзиві та запереченнях відповіді на відзив, і просить відмовити у задоволенні позову.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки учасники в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.
Суд установив, що ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення № 60-офіс (в літ. А), загальною площею 92,9 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 02 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 168.
12 березня 2023 року у будинку АДРЕСА_1 , у підвальному нежитловому приміщенні № 60-офіс (в літ. А), загальною площею 92,9 кв. м, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , сталось залиття, аварія на системі центрального опалення (гарячого водопостачання, холодного водопостачання, рушникосушарці), що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 15 березня 2023 року, складеним комісією у складі: головного інженера виконавця послуг Корнієнко Л. М., майстра технічної дільниці ОСОБА_2 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_3 , слюсаря-сантехника (слюсаря-електрика) ОСОБА_4 , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.
Згідно зі змістом вказаного Акта внаслідок залиття пошкоджено: коридор: стеля 1,2 кв.м х 0,2 кв. м (водоемульсійна фарба), стіна 16,5 м (латексна фарба), підлога 4 м, плитка (пошкодження швів - затирка); кімната (№ 1, № 2, № 3, № 4): підога 120 м плитка (пошкодження швів - затирка), стіна 18,84 кв. м (водоемульсійна фарба), 9,2 кв. м гіпсокартон (пошкодження листів), 43,93 кв. м цегла (пошкодження швів). Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення став передчасний вихід з ладу трубопроводів мережі центрального опалення в техпідпіллі будинку.
Комісією було рекомендовано позивачу для деталізованої оцінки пошкодженого майна звернутись до спеціалізованої організації.
Позивача було ознайомлено із зазначеним Актом, про що свідчить його особистий підпис та напис «ознайомлений».
Враховуючи рекомендацію комісії, 30 березня 2023 року позивач уклав з Науково-дослідним центром судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України договір № 16/03 з метою проведення експертного дослідження щодо визначення вартості майна пошкодженого внаслідок залиття приміщення, належного ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку експертів № 100/1/23 за результатами проведення комісійного товарознавчого дослідження від 18 вересня 2023 року, розмір матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 внаслідок залиття майна, відповідно до переліку (надано в додатку 1), що знаходилось в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , станом на дату залиття 15 березня 2023 року згідно Акта про залиття, становить 479 736,45 грн.
Зі змісту вказано висновку встановлено, що експертами було проведено дослідження щодо такого майна: журнальні столи, столи, торгівельне обладнання, тумби з ящиками, модульні меблі для зберігання, мох декоративний, офісні стільці, дзеркала, меблі кухонні, печатна продукція, пакувальна продукція, розетки, складські меблі, освітлювальні прилади, електричне обладнання, маршрутизатор/роутер, офтальмологічне обладнання, переферійне обладнання, меблі офісні, меблі торгівельні, ноутбуки, гарнітура, репитер, футляри для окулярів.
Житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 травня 2015 року № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» закріплений на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». 
З урахуванням вищевикладеного, 17 листопада 2023 року представником позивача було надіслано до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» претензію щодо відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття нежилого приміщення.
23 листопада 2023 року відповідач листом за № 108/38-4301, розглянувши претензію, повідомив, що вона є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки згідно з Актом про залиття від 15 березня 2023 року розмір завданої матеріальної шкоди не встановлювався, а висновок експертів, акт приймання-передачі наданих послуг та розрахунок витрат на правову допомогу не були надані. 
28 листопада 2023 року представником позивача було надано відповідь на зазначену вище відмову, якою ще раз наголошено на необхідності відшкодування шкоди, що підтверджується відповідними доказами.
08 грудня 2023 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» надало відповідь за № 108/38-4589, в якій знову зазначило, що вимога про відшкодування збитків є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки було надано тільки першу і останню сторінку висновку експертів Науково-дослідного центу судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України № 100/1/23 за результатами проведення комісійного товарознавчого дослідження у нежитловому приміщенні № 60- офіс (в літ. А), в яких відсутній перелік пошкодженого майна, зафіксованого в Акті. Також, не було надано обґрунтованого розрахунку витрат на правову допомогу, а лише рахунок на оплату № 1 від 09 листопада 2023 року.
14 грудня 2023 року представником позивача подано відповідачу відповідь, якою на підтвердження позиції було повторно надано докази, понесених позивачем збитків та витрат у зв`язку із залиттям належного йому нежитлового приміщення. 
27 грудня 2023 року відповідачем надано відповідь за № 108/38-4803, в якій було вказано про те, що претензія про відшкодування шкоди є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки проаналізувавши наданий висновок експертів Чабанець Тетяни Миколаївни та Кислої Світлани Анатоліївни науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України № 100/1/23 від 18 вересня 2023 року, підприємством встановлено, що відповідно до реєстру атестованих судових експертів свідоцтво експерта Кислої Світлани Анатоліївни не дійсне з 17 лютого 2023 року у зв`язку із звільненням. Крім того, не надано обґрунтованого розрахунку витрат на правову допомогу, а лише рахунок на оплату № 1 від 09 листопада 2023 року.
04 січня 2024 року представником позивача подано відповідачу відповідь, якою повністю спростовано його посилання на незаконність діяльності експерта, так як судовий експерт Кисла Світлана Анатоліївна діяла в межах закону, на підтвердження чого будо надано витяг із Реєстру атестованих судових експертів та копію картки атестованого судового експерта.
12 січня 2024 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» надало відповідь № 108/38-244, в якій зазначило, що враховуючи, що система централізованого опалення будинку АДРЕСА_1 експлуатується довше тривалості ефективної експлуатації трубопроводів у будинкових магістралях, вина підприємства у аварійній ситуації, яка призвела до залиття підвального нежитлового приміщення вказаного будинку № 60 (літ А) загальною площею 92,9 кв. м відсутня, а тому претензія про відшкодування шкоди підлягає відхиленню. Будинок АДРЕСА_1 1955 року забудови, а трубопровід потребує капітального ремонту. 
Крім того, повідомило, що станом на сьогодні співвласниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 не укладено договір на житлову послугу - послуга з управління багатоквартирним будинком і будинок обслуговується підприємством в межах Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Складовою даної послуги є поточний ремонт. Роботи капітального характеру не передбачені кошторисом витрат на утримання зазначеного будинку та прибудинкової території. Співвласниками вказаного будинку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» кошти на капітальний ремонт будинку не сплачуються, тому у підприємства відсутній обов`язок проводити такий ремонт. 
Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано у добровільному порядку завдані позивачу збитки, беручи до уваги, що саме на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» покладено обов`язок, як на балансоутримувача вказаного будинку, забезпечувати належний стан внутрішньобудинкової мережі, і саме у зв`язку із невиконанням відповідачем зазначених обов`язків було спричинено вихід із ладу трубопроводів мережі центрального опалення в техпідпіллі будинку, що зумовило значні матеріальні та моральні збитки ОСОБА_1 , він звернувся до суду з метою примусового стягнення відшкодування з відповідача.
За змістом частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною третьою статті 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частино першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Зі змісту вказаних положень вбачається, що право на відшкодування майнової шкоди має лише особа, якій завдано збитків щодо її майна.
У постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 597/1070/15-ц (провадження № 61-9445св18) заначено, що пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
Враховуючи те, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
Таким чином, право на відшкодування шкоди має лише та особа, яка доведе правову підставу свого зв`язку з пошкодженим майном: право власності, оренди, користування або іншу законну підставу володіння.
Крім того, однією з підстав виникнення зобов`язання з відшкодування є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов`язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин.
Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я, тощо).
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки 2) збитків 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками 4) вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Враховуючи вищевикладене, саме на позивача покладається обов`язок довести факт заподіяння йому шкоди, наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. 
Частиною другою статті 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Зазначеним положенням у деліктних зобов`язаннях встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц).
Враховуючи вищевикладене, у цій справі, на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.
За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Із досліджених судом доказів, встановлено, що матеріали справи не містять доказів належності позивачу майна щодо якого ним ставиться питання про відшкодування збитків відповідачем. 
Зокрема, правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Так, з Акта про залиття від 15 березня 2023 року судом встановлено, що внаслідок залиття приміщення, що належить позивачу на праві власності було пошкоджено коридор та кімнати № 1, № 2, № 3 і № 4. Будь-які відомості про те, що у приміщенні перебували речі, що були предметом експертного дослідження, в Акті відсутні. 
При цьому, позивач ознайомився із Актом про залиття, що пітдвердив особистим підписом, однак будь-яких зауважень не зазначив, що підтверджує той факт, що він погодився із його змістом. На момент розгляду справи по суті зазначений Акт не скасований та позивачем не оскаржувався.
Крім того, акт про проведення огляду об`єктів дослідження від 21 квітня 2023 року, складений експертом ОСОБА_6 був складений у відсутність представника відповідача, а доказів того, що позивачем останній повідомлявся про дату та час огляду суду не надано. Зазначене дає підстави сумніватися у повноті та об`єктивності відомостей, відображених у такому акті.
Долучені до матеріалів справи фото із відеокамер спостереження самі по собі не підтверджують того, що зображене на них майно належить позивачу.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що працює у позивача на посаді товарознавця з 2018 року. Зазначила, що відповідач завдав великої шкоди позивачу внаслідок залиття належного йому жилого приміщення. Були пошкодженні коробки з оправами для окулярів, що знаходились у приміщенні, оскільки позивач займається оптикою. Також, зазнали пошкоджень оргтехніка, меблі і ноутбук свідка. Пояснила, що раніше вони працювали в іншому приміщенні, тому коли переїхали в приміщення на АДРЕСА_1 , було придбано меблі та оргтехніку, чеки, видаткові накладні про купівлю яких нею архівувалися. Усі чеки та накладні пошкоджені внаслідок залиття. Ноутбук у якому зберігалася інформація про купівлю зазначених речей також пошкоджений.
Право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. 
Разом з тим, лише на показаннях свідка, за відсутності будь-яких інших доказів, що підтверджували б право власності або інше речове право позивача на майно щодо якого ставиться питання про відшкодування, враховуючи, що свідок перебуває у трудових відносинах з позивачем та може бути зацікавлена у розгляді спору на користь останнього, суд не може вважати доведеними такі обставини. 
Посилання позивача на те, що все майно, яке знаходилося в його особистому володінні, є його власністю, є лише припущенням і не звільняє його від обов`язку довести належність йому конкретних речей належними та допустимими доказами, оскільки сам факт перебування речей у залитому приміщенні не підтверджує належність цих речей саме позивачу. При цьому, презумпція володіння застосовується лише щодо майна, факт наявності якого у позивача встановлено належними доказами.
Враховуючи вищевикладене, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження права власності або іншої законної підстави володіння рухомим майном, відшкодування вартості якого він вимагає (договорів купівлі-продажу, фіскальних чеків, видаткових накладних, технічних паспортів, договорів оренди чи інших правовстановлюючих документів щодо меблів, оргтехніки та іншого обладнання). Вимогу щодо відшкодування збитків, завданих приміщенню, що були зафіксовані в Акті про залиття не заявляв.
За відсутності вищезазначених доказів суд позбавлений можливості встановити, що саме позивач зазнав збитків у зв`язку з пошкодженням цих речей, а отже, що його цивільне право було порушено.
Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитися у належності особі, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті, і є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 461/606/18 (провадження № 61-5655св19)).
Відсутність порушеного права чи законного інтересу позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови судом у задоволенні позову, причому суду не потрібно вдаватися до перевірки обраного способу захисту або суті спору, якщо порушення не доведено. Це підтверджено практикою Верховного Суду, яка наголошує, що для звернення до суду обов`язково має бути наявне суб`єктивне матеріальне право або охоронюваний законом інтерес, і його відсутність унеможливлює захист (постанова Верховного Суду від 29 серпня 2023 року у справі № 910/5958/20).
За таких умов суд не зобов`язаний досліджувати інші обставини справи, зокрема, перевіряти наявність вини відповідача або розмір заявленої шкоди.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги щодо відшкодування збитків, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами наявності у нього будь-якого права на рухоме майно, відшкодування вартості якого він вимагає, а відтак, не довів факту порушення відповідачем його цивільних прав.
Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, 3% річних та інфляційних втрат є похідними, тому також не підлягають задоволенню.
Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.
Керуючись статтями 11, 15, 16, 22, 386, 1166, 1167 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя           Л. М. Ішуніна