Справа № 331/5924/25
Провадження № 2/175/230/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року Дніпровський районний суд
Дніпропетровської області
у складі: головуючого
судді Васюченка О.Г.,
з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області в селищі Слобожанське цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Бердянської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Виконавчий комітет Бердянської міської ради звернувся із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просив позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, на користь установ або осіб, на утриманні яких буде перебувати дитина; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, на користь установ або осіб, на утриманні яких буде перебувати дитина.
Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 13.09.2019 року дитина ОСОБА_4 був вилучений з родини та влаштований до Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 12.09.2019 року. Через чотири дні дитина була влаштована за направленням служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради від 16.09.2019 року №01-25/2105 до Комунального закладу "Пологівський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради. Відповідач 1 забрала дитину в рідну сім`ю 12.11.2019 року згідно заяви ОСОБА_1 від 06.11.2019 року та висновку Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердянської міської ради про доцільність повернення дитини в сім`ю від 08.11.2019 року, але 19.05.2020 року дитина знову була вилучена з родини у зв`язку з виникненням несприятливих умов проживання та виховання в сім`ї.
20.05.2020 року ОСОБА_3 був направлений до Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання".
30.05.2020 року згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 20.05.2020 №186 та направлення Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 29.05.2020 №01-25/1267 ОСОБА_4 влаштований до Комунального закладу "Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради.
18.06.2021 року на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21.04.2021 №310/3579/20, заяви гр. ОСОБА_1 від 26.05.2021, висновку служби у справах дітей від 16.06.2021№01-25/1345 малолітня дитина була передана Відповідачу 1.
20.08.2021 року у зв`язку з несприятливими умовами проживання та виховання в сім`ї, акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 19.08.2021 дитина була влаштована до Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання".
27.08.2021 року за направленням Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 26.08.2021 №01-25/2072 ОСОБА_4 був влаштований у Комунальний заклад "Пологівський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей " Запорізької обласної ради.
За наказом начальника Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації від 25.03.2022 № 01-10/1/14 ОСОБА_3 у складі вихованців комунального закладу "Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради 28.03.2022 був переміщений (евакуйований) до Республіки Об`єднаних провінцій Нідерландів.
З 26.08.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у КЗ «Пологівський обласний центр соціально – психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де перебуває й по теперішній час.
На запит Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 24.07.2025 № 08-15/389 «Про надання інформації» щодо участі батьків у житті та вихованні дитини ОСОБА_3 , комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької міської ради листом від 28.07.2025 №01-25/63 «Інформація щодо участі радних у житті ОСОБА_3 » повідомлено, що за весь час перебування дитини у Центрі мама періодично виходила на зв`язок. Під час розмови Відповідач 1 постійно обіцяла хлопчику подарунки і про скоре повернення додому. За наявними даними, протягом всього періоду перебування дитини у закладі відвідування з боку матері були епізодичними.
Документально підтверджено лише 12 візитів, які відбулися у такі дати: 30.12.2023, 07.06.2024, 06.07.2024, 10.09.2024, 24.10.2024, 03.11.2024, 15.01.2025, 06.02.2025, 02.03.2025, 11.04.2025, 22.05.2025 та 05.07.2025. Зазначені факти підтверджують істотну відсутність участі матері у житті дитини та виконанні батьківських обов`язків. Відповідач 1 неодноразово прибувала до закладу з порушенням встановленого графіку відвідувань, демонструючи поведінку, яка створювала значні незручності та порушувала спокій дитини та інших мешканців.
Відповідач 1, під час відвідувань надавала дитині подарунки, які, замість позитивного впливу, призвели до зміни поведінки малолітнього та формування у нього деструктивних цінностей.
Батько жодного разу не відвідував сина. Письмових, усних запитів про дитину, його стан здоров`я, умови виховання та утримання, потреби дитини на адресу закладу не надходило.
Станом на дату подання позовної заяви, Відповідач 1та Відповідач 2 до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердянської міської ради з приводу повернення дитини на виховання в родину не зверталися.
Ураховуючи викладені обставини та зважаючи на те, що стосовно батьків вже розглядалися судові справи щодо захисту прав та інтересів малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (справи № 310/3552/17 та № 310/9676/21), а також беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бердянської міської ради від 30.09.2025 (протокол № 20), вважали обґрунтованим та необхідним позбавлення Відповідача 1, та Відповідач 2, батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з одночасним вирішенням питання про стягнення з них аліментів, оскільки саме такий захід забезпечить належний захист прав та інтересів дитини.
Ухвалою суді від 20 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.
Представник позивача в своїй заяві просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідачі та/або їх представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористалися. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, а тому з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає можливим розгляд справи здійснити на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаних відповідачів відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Треті особи надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , видане 17 жовтня 2023 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1016. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 27.08.2019 у віці 6 років, був поставлений на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік – ухиляння батьками, осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків.
Також судом встановлено, що згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бердянської міської ради від 30.09.2025 (протокол № 20) дійшли до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.
За таких обставин, суд зважаючи на системність та постійний характер невиконання відповідачами батьківських обов`язків відносно їх дитини, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, є наслідком винної поведінки відповідачів, тому є передбачені законом підстави для позбавлення їх батьківських прав.
Суд вважає, що за таких обставин позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дитини.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Як встановлено вище, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по справі не займаються вихованням дитини та ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не виявляють до неї будь-якої батьківської уваги та турботи.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків, відносно її дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно останнього, також суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , теж не виконує своїх батьківських обов`язків, відносно його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав відносно останнього.
Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідачі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.
Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам їх право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідачів до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності їх бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. 
Відповідно до п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до вимог ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, суд вважає необхідним стягнути з кожного відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 1211 грн. 20 коп за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), а всього по 2422,40 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 164, 166,168, 180-182 Сімейного Кодексу України ст. ст. 141 ч.1, ч. 2 п. 1, ч. 8, 200,206 , 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280-285 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Виконавчого комітету Бердянської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати дитина, аліменти на утримання дитини,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07 жовтня 2025 року до повноліття дитини.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати дитина, аліменти на утримання дитини,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07 жовтня 2025 року до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Допустити до негайного виконання судового рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя           О.Г. Васюченко