Дата документу 03.06.2026	Справа № 554/307/25	
 	Провадження № 2-а/554/28/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:
головуючого - судді: Сініцина Е.М.
за участю секретаря: Кувіти М.М.,
розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, –

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Полтави 10.01.2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позовні вимоги обґрунтовую тим, що 02 січня 2025 року ГУ ДПС у Полтавській області було винесено постанову № 9 про накладення адміністративного стягнення відносної неї, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 165-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2040,00 грн. Позивачка вважає, що оспорювана постанова є протиправною та такою, що винесена без повного та всебічного дослідження всіх обставин вчиненого правопорушення, а тому вона підлягає скасуванню.
При накладенні адміністративного стягнення не було враховано, що в її діях не було протиправного, умисного характеру, оскільки від її рішень сплата вказаного платежу не залежала. Кошти на оплату єдиного соціального внеску сплачуються одночасно із перерахуванням коштів на оплату заробітної плати, виплата якої є пріоритетною по відношенню до усіх інших виплат. ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування за 2 квартал 2019 року та за 1 квартал 2021 року разом із заробітною платою за відповідні місяці. Законом не передбачено обов`язок платника сплатити єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується. 
Крім того, адміністративне правопорушення, а саме несвоєчасна сплата ЄСВ, було вчинене в період за 2 квартал (квітень, травень, червень) 2019 року та 1 квартал (січень, лютий, березень) 2012 року. Оскільки, порушення сплати розміру єдиного внеску є однократним, закінченим проступком, що має місце один раз в місяць, тому і адміністративне стягнення може бути накладено на винну особу протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення. Враховуючи вищевикладене, постанова № 9 від 02 січня 2025 року про накладення адміністративного стягнення прийнята поза межами строків, встановлених ст. 38 КУпАП, тому підлягає закриттю. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просить задовольнити позов та скасувати Постанову № 9 від 02 січня 2025 року.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2025 року вказаний адміністративний позов залишено без руху, недоліки усунуті позивачем.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави».
У судове засіданні позивач не з`явився, у позовній заяві прохала проводити розгляд справи без її участі. 
Представник відповідача надіслав Відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 18 грудня 2024 року ГУ ДПС у Полтавській області за результатами документальної планової виїзної перевірки складено Акт №16948/16-31-07-01-02/32017261. Перевіркою встановлено порушення термінів сплати єдиного внеску. Відповідно до даних інформаційно-комунікативної системи органів ДПС, станом на 01.07.2018 року заборгованість зі сплати до бюджету єдиного внеску становить 25468,68 грн., станом на 30.06.2024 року – 530584,84 грн. (заборгованість станом на 31.10.2024 – 302236,10 грн., станом на дату підписання акту перевірки становить 562427,01 грн.). 
ОСОБА_1 викликалася на розгляд адміністративної справи, яка розглядалася 02 січня 2025 року. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилася. У зв`язку з неявкою посадової особи складено відповідний акт від 02.01.2025 № 1/16-31-07-01-02/32017261. Контролюючим органом визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та винесено постанову відносно неї про накладення адміністративного стягнення від 02.01.2025 № 9, у вигляді штрафу у розмірі 2040,00 гривень. 
Відповідач зазначає, що відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера ДП «Полтавський облавтодор», бухгалтер здійснює контроль за нарахування і перерахуванням платежів до бюджету, соцстраху, пенсійного фонду. Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про наявність обставин відсутності грошових коштів на розрахункових рахунках ДП «Полтавський облавтодор» та відомостей про рух коштів на них. 
Проведення документальної планової перевірки, дало можливість вивчати первинні документи обліку нарахування та виплати заробітної плати працівникам філії, встановити пов`язані з цим порушення щодо несвоєчасної сплати податків до бюджету. Без огляду та аналізу первинних документів встановити дані порушення за результатами інших перевірок не вбачається можливим.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.11.2024 у справі 580/6572/22 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Окрім того, в ході проведення планової документальної перевірки ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» встановлено, що платником неодноразово порушувалися терміни сплати єдиного внеску до бюджету.
Отже, вважають що дане порушення є триваючим та являється виявленим під час проведення документальної планової перевірки. Просять в позові відмовити в повному обсязі. 
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що Постановою про адміністративне правопорушення №9 від 02 січня 2025 року, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2040,00 гривень.
В Постанові вказано, що ОСОБА_1 порушила ч.4 ст.165-1 КУпАП – ведення податкового обліку з порушенням чинного законодавства: абз.1 ч.8 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого несвоєчасно сплачено єдиний внесок в сумі 210 027,20 грн., в тому числі: 2 кв.2019 – 40225,60 грн., 1 кв. 2021 – 169801,60 грн.. 
Постанова винесена на підставі Акту №16948/16-31-07-01-02/32017261 від 18.12.2024 року та Протоколу про адміністративне правопорушення № 11526 від 18.12.2024 року. 
Сторонами не оспорювалось складання Акту №16948/16-31-07-01-02/32017261 від 18.12.2024 року, Протоколу про адміністративне правопорушення № 11526 від 18 грудня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи – 02 січня 2025 року; Акту про неможливість підписання та вручення постанови про адміністративне правопорушення № 1/16-31-07-01-02/32017261 від 02.01.2025 року, в якому відображені заходи по запрошенню платника та факт його неявки; направлення Постанови про накладення адміністративного стягнення супровідним листом №118/6/16-31-07-01-07 від 02.01.2025 року.
Відповідно до положень ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Позивач посилається, що при накладенні адміністративного стягнення не було враховано, що в її діях не було протиправного, умисного характеру, оскільки від її рішень сплата вказаного платежу не залежала; кошти на оплату єдиного соціального внеску сплачуються одночасно із перерахуванням коштів на оплату заробітної плати, виплата якої є пріоритетною по відношенню до усіх інших виплат. ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування за 2 квартал 2019 року та за 1 квартал 2021 року разом із заробітною платою за відповідні місяці. Законом не передбачено обов`язок платника сплатити єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується. 
Суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 працює на посаді головного бухгалтера ДП «Полтавській облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та підписувала Посадову інструкцію 19 листопада 2015 року, тому, вона є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КУпАП. 
Дії бухгалтера по несплаті коштів на оплату єдиного соціального внеску є протиправними, про що закріплено в ч.11 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: «У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом».
Позиція позивачки відносно того, що кошти на оплату єдиного соціального внеску сплачуються одночасно із перерахуванням коштів на оплату заробітної плати, виплата якої є пріоритетною по відношенню до усіх інших виплат, а ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не зобов`язано сплачувати єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується – є не обґрунтованою, оскільки позивачкою не надані документи, що підтверджують відсутність коштів на рахунку підприємства в період не сплати єдиного внеску. 
В той же час, суд вважає помилковою позицію відповідача відносно застосування ч.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», де вказано, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
В цій частині 12 закріплена пріоритетність сплати єдиного внеску перед іншими платежами, крім виплати заробітної плати. 
Що стосується дат правопорушення 2 квартал 2019 року та 1 квартал 2021 року та застосування до правопорушення ст.38 КУпАП, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП - адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Як вказує відповідач датами правопорушення є 2 квартал 2019 року та 1 квартал 2021 року.
Більш того, саме відповідач в Постанові №9 від 02.01.2025 року вказав як загальну суму, так і суми за датами: 2 кв.2019 – 40225,60 грн., 1 кв. 2021 – 169801,60 грн., що впливає на строки притягнення до адміністративної відповідальності, а також на відповідальність правопорушника.
Відповідачем зазначено, що правопорушення було виявлено в ході планової перевірки, однак, суду не надано доказів не проведення інших перевірок з 2 кварталу 2019 року і після 1 кварталу 2021 року по грудень 2024 року, а також не зазначені законні підстави для не проведення перевірок у вказаний період. 
Обов`язок підприємства сплачувати єдиний внесок не пізніше 20 числа наступного місяця, а також період звітності, встановлений ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Таким чином, строк правопорушення по несплаті єдиного внеску відраховується окремо – з 20 липня 2019 року і з 20 березня 2021 року.
Оскільки правопорушення були виявлені лише 18 грудня 2024 року, то строк адміністративного стягнення, який міг бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення – сплив.
Крім того, зазначення в відзиві про заборгованість підприємства станом на 30.06.2024 року, на 30.10.2024 року, на 18.12.2024 року, не обґрунтовують, що правопорушення є триваючим, оскільки предметом розгляду є Постанова №9 в якій вказані дати - 2 кв.2019 року та 1 кв. 2021 року. 
Посилання відповідача на Постанову Верховного Суду від 28.11.2024 у справі 580/6572/22 є безпідставним, оскільки в тій справі розглядався пропущення прокурором строку звернення до суду з позовом, тобто процесуальний строк, а не як в цій справі – строк накладання стягнення. 
Як висновано в вищевказаній Постанові: «Визначаючи зміст поняття «подібність правовідносин», Велика Палата Верховного Суду в пункті 32 постанови від 27.03.2018 по справі № 910/17999/16, пункті 38 постанови від 25.04.2018 по справі №925/3/7 та пункті 40 постанові від 25.04.2018 по справі №910/24257/16 виходила з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи». «З огляду на зазначене колегія суддів констатує, що правовідносини у справах № 826/10888/18 та № 759/20550/18, на які посилається ОСОБА_1 в обґрунтуванні наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, та у справі, яка розглядається, не є подібними, оскільки матеріально - правове регулювання відносин, їх юридичний зміст і умови застосування правових норм не є тотожними, що обумовлюється неоднаковими підставами позовів і відмінними між собою фактичними обставинами справ, різним за змістом предметом доказування» (пункт 28).
Суд погоджується з позицією позивача, що порушення сплати розміру єдиного внеску є однократним, закінченим проступком, що має місце один раз в місяць, тому і адміністративне стягнення може бути накладено на винну особу протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення. 
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що постанова № 9 від 02 січня 2025 року про накладення адміністративного стягнення прийнята поза межами строків, встановлених ст.38 КУпАП. 
В ч.2 ст.9 КАС України закріплено – «Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень».
Для ефективного захисту прав позивачки ОСОБА_1 від порушень з боку суб`єкту владних повноважень ГУ ДПС в Полтавській області, суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог. 
Позивачку притягнули до адміністративної відповідальності за несплату єдиного внеску в сумі 210 027,20 грн., в тому числі: 2 кв.2019 – 40225,60 грн., 1 кв. 2021 – 169801,60 грн.. 
Суд зазначає, що розмір суми по кожному випадку несплаті єдиного внеску впливає на відповідальність – адміністративну або кримінальну і залежить від часу несплати, оскільки розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожен рік встановлюється Податковим Кодексом України і Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. 
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян — грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, — для будь-якого платника податку.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1921 гривень, тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 1921 грн. х 50% =960,5 гривень. 
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2270 гривень, тобто для кваліфікації правопорушення неоподатковуваний мінімум складає 2270 грн. х 50% = 1135 гривень. 
В диспозиції ч.4 ст.165-1 КУпАП зазначено «Несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Тобто, адміністративна відповідальність настає лише у разі не сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки, суми вказані відповідачем у Постанові №9 від 02.01.2025 року менше ніж трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то притягнення позивачки за ч.4 ст.165-1 КУпАП – незаконна. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи відсутність складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст.139 КАС України. 
Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень.
На підставі ст.ст.1, 7, 247, 268, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 9, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення –задовольнити.
Постанову №9 від 02.01.2025 року винесену відносно ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 165-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2040,00 гривень – скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 165-1 КУпАП - закрити.
Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1 211,20 гривень. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони: 
Позивач – ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Європейська, буд.4, ЄДРПОУ 44057192.

Суддя Е.М. Сініцин.