ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.05.2026 Справа № 914/598/26 
Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет», м. Львів,
До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про», м. Львів,
Про стягнення 41171,66 грн.

За участі представників: не викликались, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алмет», м. Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про», м. Львів, 41171,66грн., з яких: 37173,66 грн. основного боргу, 2760,58 грн. інфляційних та 1237,42 грн. 3% річних.
Стислий виклад позиції позивача.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків з оплати отриманого від позивача по видатковій накладній № НФ-790 від 28.03.2026 р. товару на суму 37173,66грн.
Крім цього, позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 2760,58 грн. інфляційних та 1237,42 грн. 3% річних.
Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів на спростування обставин, наведених у позовній заяві, не подав.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.03.2026 р. про відкриття провадження у справі № 914/598/26 доставлено до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про» 16.03.2026 р. о 15:51 год. Вказане підтверджується Довідкою Господарського суду Львівської області про доставку електронного листа, підписаною відповідальним працівником (а.с. 44).
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Позовна заява залишалась без руху. У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.
Крім цього, ухвалою суду від 11.05.2026 р. витребовувалась у Головного управління ДПС у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про» інформація, яка стосувалась господарської операції з поставки позивачем відповідачу товару, з метою забезпечення об`єктивного та належного розгляду справи.
Мотивувальна частина рішення.
Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування обставин, які надають позивачу право на своєчасну та повну оплату відповідачем заборгованості, що є предметом спору у справі або ж доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.
Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує існування обставин, що належать до предмету доказування у справі, зазначено ними в додатках до позовної заяви. Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.
21.01.2025 року позивач виписав відповідачу рахунок на оплату № 716 на суму 37173,66 грн. за профілі сталеві листові (а.с. 20).
Позивач стверджує, що 28.03.2025 р. він поставив відповідачу профнастил у кількості 143 м кв., який коштував 37173,66 грн. з ПДВ. В якості доказу поставки відповідачу товару (Профнастил ПН-15 1180х0,45мм оцинк. довгий) позивач долучив до позову Видаткову накладну № НФ-790 від 28.03.2025р. з відміткою «документ доставлено контрагенту», яку підписано лише електронним цифровим підписом позивача та податкову накладну № 244 від 28.03.2025р. на суму 37173,66 грн., яку сформовано та зареєстровано самим позивачем (а.с.9, 18-19).
З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, ухвалою суду витребувано в Головного управління ДПС у Львівській області та у відповідача інформацію про те, чи здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про» (ЄДРПОУ 45042454) нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту на підставі зареєстрованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Алмет» (ЄДРПОУ 41647706) податкової накладної №244 від 28.03.2025р. та якщо таке нарахування товариство декларувало, то суд просив надати інформацію, чи здійснювало вказане товариство коригування цих сум.
На запитувану судом інформацію Головне управління ДПС у Львівській області надало відповідь від 18.05.2026р. № 5398/5/13-01-04-08-10, у якій повідомило, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про» (ЄДРПОУ 45042454) влючило до складу податкового кредиту березня 2025 року суму по податковій накладній № 244 від 28.03.2025 р. 30978,05 грн (ПДВ 6195,61 грн.), яка виписана та зареєстрована в ЄРПН ТзОВ «Алмет» (код ЄДРПОУ 41647706). Крім цього, повідомлено, що коригування податкового кредиту ТзОВ «Еліт Буд про» (код ЄДРПОУ 45042454) не проводилось. 
На підтвердження наведеного органом податкової служби долучено до листа електронні копії податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2025 року, додатку 1 та виписки з ЄРПН ТзОВ «Еліт Буд Про» (код ЄДРПОУ 45042454).
За приписами частин 3 та 8 статті 19 ГК України, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та реєстрації податкової накладної, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.
Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами і доповненнями (далі – ПКУ) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПКУ.
Пунктом 6 розд. ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 із змінами і доповненнями визначено, що дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 ПК України).
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.
Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Вказаний висновок суду відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у його постанові від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17.
Крім цього, в постанові від 03.06.2022 у справі №922/2115/19 (пункт 8.21) Об`єднана палата Касаційного господарського суду висловила правову позицію, відповідно до якої, якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.
Відповідач вчинив юридично значимі дії, зокрема включив до складу податкового кредиту березня 2025 року суму по податковій накладній від 28.03.2025 року № 244 30978,05грн. (ПДВ 6195,61 грн), яка виписана та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних ТзОВ «Алмет» (код ЄДРПОУ 41647706).
З урахуванням вищезгаданої позиції Верховного Суду, податкова накладна, виписана позивачем (постачальником) на постачання товару на користь відповідача (покупця), є допустимим доказом факту прийняття товару відповідачем від позивача на суму 37173,66грн.
Відповідач проти позовних вимог не заперечив, доказів на їх спростування суду не подав.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що 37173,66 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2760,58грн. інфляційних та 1237,42 грн. 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 21.02.2025 р. по 01.03.2026 р.
Здійснивши обрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних, суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 2245,29 грн. інфляційних за період з квітня 2025 року до лютого 2026р. та 1032,71 грн. 3% річних за період з 29.03.2025р. по 01.03.2026р. 
В задоволені решти інфляційних та 3% річних суд відмовляє у зв`язку невірним визначенням періоду прострочення виконання грошового зобов`язання, строк якого слід обраховувати з наступного дня після дати, коли відбулась господарська операція (ст. 692 ЦК України).
Беручи до уваги встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд при вирішенні спору виходив з того, що згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 та частиною 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Згідно з ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 202 ГК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Проте доказів понесення цих витрат позивач суду не надав.
За таких обставин, станом на день розгляду справи судом підстави для розподілу витрат на правову допомогу відсутні, оскільки докази понесення таких (Договір про надання правничої допомоги б/н від 19.03.2025 р., акти виконаних за цим договором робіт, детальний опис робіт та наданих адвокатом послуг тощо) позивачем суду не надані.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 126, 129, 236, 238, 239, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет» (79017, м. Львів, вул. Водогінна, буд. 2, офіс 223, код ЄДРПОУ 41647706) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про» (79041, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 215А, кв. 23, код ЄДРПОУ 45042454) задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Еліт Буд Про» (79041, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 215А, кв. 23, код ЄДРПОУ 45042454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет» (79017, м. Львів, вул. Водогінна, буд. 2, офіс 223, код ЄДРПОУ 41647706) 37173,66 грн. основного боргу, 2245,29грн. інфляційних, 1032,71 грн. 3% річних та 2615,84грн. судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.
2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бортник О.Ю.