Справа № 303/2319/26
Провадження № 3/303/563/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Плечищева О.В., за участю захисника Волошин Л.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 працює в Мукачівському міському комунальному підприємстві, на посаді економіста, - 
-за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
 
ВСТАНОВИВ:
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, відносно гр. ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Судом встановлено, що 12.03.2026 року о 17 год. 45 хв. у м. Мукачево по вул. Андрія Береша, 2, водій автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований та власником якого є ОСОБА_2 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала та пояснила, що за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди перебувала не вона, а її подруга ОСОБА_3 , яка захотіла покататися на її автомобілі.
В судовому засіданні також була допитана ОСОБА_3 , яка повідомила, що саме вона перебувала за кермом автомобіля з дозволу власника  ОСОБА_1 , хотіла спробувати як їде її транспортний засіб, і під час паркування не врахувала відстань до припаркованого автомобіля. 
 
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.
 
При вирішенні питання про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, об`єктом правопорушення, передбаченим ст.124 КУпАП є безпека дорожнього руху.
Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі умислу або необережності.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її вина підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 613366 від 12.03.2026 року, схемою місця ДТП від 12.03.2026 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 613363 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 12.03.2026 року, копією розписки ОСОБА_1 про факт залишення транспортного засобу на зберігання від 12.03.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у яких вона зазначила, що саме вона намагалася припаркувати свій транспортний засіб та не врахувала відстань до припаркованого автомобіля, чим фактично визнала свою вину, відеозаписом на DVD-R диску, заявою ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі, а також іншими матеріалами справи.
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
До показань ОСОБА_1 суд ставиться критично, оскільки показання свідка не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 не перебувала за кермом під час ДТП. У зв`язку з цим суд розцінює такі пояснення як невизнання своєї вини та спосіб уникнення відповідальності.
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 щодо її неперебування за кермом автомобіля суд оцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, ставиться до них критично та не бере їх до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
Будь-яких підстав для обґрунтованого сумніву у належності та допустимості наявних у справі доказів під час розгляду справи не встановлено.
При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою покарання і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
З матеріалів справи вбачається, що характеру вчиненого правопорушення, ступеню її вини буде відповідати мінімальне адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП.
Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.23, 33, 40-1, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. (Отримувач коштів: ГУК у Закарпатській обл./21081300 Код отримувача (код за ЄДРПОУ):37975895 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA538999980313030149000007001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на рахунок отримувача коштів: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за ЄДРПОУ №37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт № 5.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя Оксана ПЛЕЧИЩЕВА