П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/13482/21	
Перша інстанція: суддя Малих О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Єщенка О.В., 
Казанчук Г.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026р. про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Сичугової Олени Анатоліївни, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії; стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000грн.,

В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2021р. ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, у якому просила:
- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області №143250004896 від 14.06.2021р., №143250004896 від 18.06.2021р. та №42/1 від 24.06.2021р.;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області стосовно здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії ОСОБА_1 у розмірі визначеному не на дату нарахування до виплати поновленої пенсії 14.06.2021р. на дату припинення її виплати, та здійснення розрахунку суми боргу за період з 7.10.2009р. по 19.12.2018р. без обов`язкового врахування індексації на момент її виплати та без нарахування компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію ОСОБА_1 , за період з 7.10.2009р. по 19.12.2018р.;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області стосовно не здійснення розрахунку суми поточної пенсії ОСОБА_1 на 14.06.2021р. з урахуванням її індексації на момент виплати та не здійснення розрахунку суми боргу за період з 7.10.2009р. по 19.12.2018р. з урахуванням індексації на дату нарахування до виплати – 14.06.2021 року, та не здійснення ним нарахуванням на 14.06.2021р. компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію ОСОБА_1 за період з 7.10.2009р. по 19.12.2018р. відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області стосовно зменшення з 18.06.2021р. розміру поточної пенсії ОСОБА_1 з 3043,18грн. на 1 769грн.;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області та керівника ГУ ПФУ в Миколаївській області Сичугову О.А. утриматися від вчинення цих протиправних дій, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію з 18.06.2021р.;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області стосовно утримання з ОСОБА_1 буцімто надміру виплачених сум;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 7.10.2009р. по 14.06.2021р. з урахуванням індексації на момент нарахування її до виплати, а саме на 14.06.2021р., та з нарахуванням на 14.06.2021р. компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію Позивачки, за період з 7.10.2009р. по 19.12.2018р.;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити виплатити ОСОБА_1 протягом 10 днів суму пенсії за період з 7.10.2009р. по 19.12.2018р. з урахуванням індексації на момент нарахування її до виплати, а саме на 14.06.2021р., та з компенсацією втрати частини доходів, за винятком сплачених сум;
- стягнути з ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити кошти в сумі 100 000грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй дискримінаційними протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, у результаті яких ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснило розрахунки пенсії ОСОБА_1 за період з 7.10.2009р. по 19.12.2018р. у спосіб, не передбачений ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та протиправно з 18.06.2021р. зменшив поточну пенсію ОСОБА_1 з 3 043,18грн. на 1 769грн..
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 14.06.2021р. №143250004896, від 18.06.2021р. №143250004896 та від 24.06.2021р. №42/1.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо не врахування ОСОБА_1 індексацій під час здійснення нарахування та перерахунку її пенсії.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо зменшення з 18.06.2021р. розміру поточної пенсії ОСОБА_1 з 3 043,18грн. на 1 769грн..
Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.06.2021р. у розмірі 3 043,18грн, з урахуванням індексації на момент нарахування її до виплати, а саме на 14.06.2021р., та з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 7.10.2009р. по 14.06.2021р. з урахуванням індексації на момент нарахування її до виплати, а саме на 14.06.2021р., та з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з її пенсії на підставі рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 24.06.2021р. №42/1, із врахуванням індексації та раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 454грн..
14.11.2024р. рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.08.2024р. у справі №400/13482/21 набрало законної сили.
14.01.2026р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.02.2026р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.
Не погодившись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про встановлення судового контролю та зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області усунути з пенсійної справи позивачки будь-які позначки, формулювання або особливості, які за своїм змістом та правовими наслідками відповідають виду перерахунку «макетна обробка» та/або особливості «не підлягають МП, призначена за рішенням суду в твердому розмірі» та подати у десятиденний строк до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.08.2024р. в адміністративній справі №400/13482/21.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, скасування ухвали суду та прийняття нового рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
За правилами ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Приймаючи ухвалу про відмову у встановленні судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.
При цьому, суд зазначив, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом №1404-VIII внаслідок невиконання відповідачем рішення у добровільному порядку.
Також суд вказав, що вимоги щодо перерахунку пенсії з 14.06.2021р. не стосуються виконання рішення суду у даній справі та свідчать про виникнення нових спірних правовідносин між сторонами. 
Вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області усунути з пенсійної справи позивачки будь-які позначки, формулювання або особливості, які за своїм змістом та правовими наслідками відповідають виду перерахунку «макетна обробка» та/або особливості «не підлягають МП, призначена за рішенням суду в твердому розмірі» не розглядаються судом, оскільки питання щодо порядку ведення пенсійної справи позивача не було предметом розгляду у даній справ
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку чим допустив порушення норм процесуального права, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, скасовує ухвалу суду, виходячи з наступного.
Положеннями ст.129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013р., зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).
Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Крім того, у Рішенні від 15.05.2019р. №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019р. №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Також Конституційний Суд України у рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Відповідно до ч.2-3 ст.14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. 
Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Згідно з ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, у відповідності до зазначених правових норм, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.08.2024р., яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України.
19.12.2024р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024р. за №4094-IX (далі - Закон №4094-ІХ), яким ст.382 КАС України викладено у новій редакції та доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України (в редакції Закону №4094-IX) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.08.2024р. по справі №400/13482/21 суд першої інстанції виходив з того, що вчинення таких дій є диспозитивним правом суду. 
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції помилковим, оскільки абзацом 2 ч.1 ст.382 КАС України передбачено безальтернативне встановлення судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, судового контролю за виконанням такого рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у конкретному переліку справ, а саме: справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг, саме за письмовою заявою заявника.
Зазначене право реалізується судом залежно від обставин конкретної справи та дій суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання судового рішення.
Оскільки предметом спору у даній справі є питання щодо обчислення та виплати пенсії ОСОБА_1 , тому на підставі абзацу 2 ч.1 ст.382 КАС України, прийняття за письмовою заявою позивача рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення, є обов`язком суду, а не його правом, як про це помилково зазначив суд першої інстанції.
Крім того, судова колегія звертає увагу, що згідно із п.4 ст.382 КАС України відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
Відтак, висновок суду першої інстанції щодо відсутності відомостей з приводу вжиття позивачкою заходів з приводу загального порядку виконання судового рішення, визначеного Законом №1404-VIII внаслідок невиконання відповідачем рішення у добровільному порядку є помилковим, оскільки суперечить нормам процесуального законодавства.
Що стосується доводів апеляційної скарги та вимог ОСОБА_1 зобов`язального характеру щодо усунення з пенсійної справи позивачки будь-які позначки, формулювання або особливості, які за своїм змістом та правовими наслідками відповідають виду перерахунку «макетна обробка» та/або особливості «не підлягають МП, призначена за рішенням суду в твердому розмірі» та подати у десятиденний строк до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.08.2024р. в адміністративній справі №400/13482/21, то судова колегія зазначає, що на даний момент спірним питанням є встановлення судового контролю.
При цьому, на етапі судового контролю суд керується виключено нормами ст.ст.382-383 КАС України.
З огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням по справі нового рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у строк один місяць з дня отримання копії вказаної постанови подати до суду першої інстанції звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року по справі №400/13482/21.
Роз`яснити Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що відповідно до ч.10 ст.382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надати до суду першої інстанції відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

Г.П. Казанчук