П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
Справа № 936/211/26
Провадження № 3/936/131/2026

05 травня 2026 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарапатської області Суха Н.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585708 та доданих до нього матеріалів, 07.02.2026 о 19 год 30 хв дорога водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Touran" д.н.з. НОМЕР_1 автодорогою Київ-Чоп 718 км в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота порушення координаціїрухів). Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія на місці зупинки з використанням приладу Drager Alcotest 6820 ARSM0855. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
02.04.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Федчик С.В. скерував клопотання про закриття справи у зв`язку за відсутності складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що поліцейськими порушені вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, зі змісту якої слідує, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, матеріали справи та відеофайли не містять належних, достатніх та допустимих доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, пояснення свідків. Крім того зазначає, що відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи не є безперервною, а тому остання не може бути покладена в основу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Стверджує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Федчик С.В. підтримав доводи, викладені у клопотанні та просив закрити справи у зв`язку за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Федчика С.В. та дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст. ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.
Суд критично оцінює твердження представника ОСОБА_1 адвоката Федчик С.В. щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585708, 07.02.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Touran" д.н.з. НОМЕР_1 автодорогою Київ-Чоп 718 км в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота порушення координації рухів), результатом алкотесту "Драгер" ARSM-0855 від 07.02.2026 (результат сп`яніння 1.28 проміле), відеозаписом з бодікамер на місці зупинки транспортного засобу, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме на відео №07022026_194251_00000001 на 19:45 хв видно як ОСОБА_1 погоджується проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер", на 19:46:27 хв на відео чітко видно на приладі"Драгер" результат 1,28 проміле, та рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Федьо В. від 07.02.2026.
Вищевказані докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст.251 КУпАП, тому суд приходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16. 02. 2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а тому вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,
П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Банківські реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Закарпатській обл./Закарпат.обл./21081300, Код отримувача ЄДРПОУ: 37975895, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA538999980313030149000007001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Банківські реквізити для сплати судового збору : Отримувач - ГУК у м.Києві / м.Київ/ 22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA908999980313111256000026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          Н.І.Суха