П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11338/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Сапальова Т.В. 
22 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Капустинського М.М.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.04.2024 №2200-0304-8/33539, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:
-визнано необґрунтованими підстави відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , зазначені у повідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.04.2024 № 2200-0304-8/33539.
-в задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, з урахуванням наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що в квітні 2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головне управління листом від 05.04.2024 №2200-0304/8/33539 повідомило про те, що страховий стаж позивачки становить 36 років 2 місяці 13 днів, пільговий стаж відсутній. Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.06.2023 їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 5 частини 2 статті 114 Закону України №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У листі пенсійний орган також вказав на те, що при зверненні за призначенням пенсії позивачка надала довідку від 15.06.2023 №39к, видану ТзОВ "Агрохолдинг 2012" про стаж її роботи дояркою, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Водночас, підстави для врахування довідки відсутні, оскільки вона не відповідає вимогам Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637: відсутня інформація щодо норм обслуговування (кількість голів корів, закріплених за робітницею, яких вона зобов`язана обслуговувати впродовж встановленого робочого дня (зміни)) та не зазначений підсумок пільгового стажу.
Судом першої інстанції встановлено, що довідкою від 15.06.2023 №39к, виданою ТзОВ "Агрохолдинг 2012", підтверджується те, що ОСОБА_1 дійсно працювала за професією доярка з 20.03.2000 по січень 2002, з травня по червень 2002, з серпня по листопад 2002, з березня 2003 по вересень 2004, з травня 2005 по 20.01.2014 у Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Промінь". З 21 січня 2014 по 31 березня 2021 та з 01.04.2021 по 19.10.2022 працювала за професією оператор машинного доїння.
Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 починаючи з 03.03.1993 працювала в колгоспі дояркою на молочному комплексі, з 21.01.2014 по 31.03.2021 працювала оператором машинного доїння, а з 01.04.2021 по 19.10.2022 оператором машинного доїння (в порядку переведення).
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, у зв`язку з чим встановив підстави для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачене право виходу на пенсію за віком для чоловіків - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, і для жінок - після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість, згідно з пунктом "а" ст. 13 вказаного Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, в тому числі, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;
б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 №383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 № 637 (далі по тексту - Порядок № 637), пунктом 1 якого визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом на підтвердження пільгового стажу роботи є трудова книжка.
За відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо. Уточнюючі довідки мають подаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
При виникненні у Головного управління Пенсійного фонду України сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Однак матеріали справи не містять доказів щодо здійснення відповідачем перевірки достовірності відомостей, зазначених у наданих позивачем довідках.
При цьому, колегія суддів виходить з того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового (в тому числі) пільгового стажу. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Наявність сумнівів у відповідача може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Подібна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.
Головне управління листом від 05.04.2024 №2200-0304/8/33539 повідомило про те, що страховий стаж позивачки становить 36 років 2 місяці 13 днів, пільговий стаж відсутній. У листі пенсійний орган вказав, що при зверненні за призначенням пенсії позивач надала довідку від 15.06.2023 №39к, видану ТзОВ "Агрохолдинг 2012" про стаж її роботи дояркою, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Водночас, підстави для врахування довідки відсутні, оскільки вона не відповідає вимогам Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637: відсутня інформація щодо норм обслуговування (кількість голів корів, закріплених за робітницею, яких вона зобов`язана обслуговувати впродовж встановленого робочого дня (зміни)) та не зазначений підсумок пільгового стажу.
З урахуванням положень чинного законодавства, проаналізувавши надані позивачем документи та зміст листа від 05.04.2024 №2200-0304/8/33539, колегія суддів зазначає, що невизначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам (свинаркам) пенсії за віком на пільгових умовах, та/або незатвердження (і як наслідок відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування для доярок та свинарок господарства за вказані вище роки на підприємстві, де працювала позивач, не може свідчити про недотримання таких норм та не спростовує факту виконання нею таких робіт за вказаною професією посадою відповідного робочого часу.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 7 лютого 2019 у справі №709/1360/17 щодо аналогічних правовідносин.
Враховуючи наведене, а також досліджені судом записи у трудовій книжці позивача щодо спірних періодів роботи та відомості уточнюючих довідок, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач безпідставно покладає на позивача тягар відповідальності за можливі недоліки або прогалини у документах, що підтверджують набуття нею права на пенсію на пільгових умовах.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Капустинський М.М.    Ватаманюк Р.В.