Справа № 745/367/26 
Провадження № 2/745/247/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2026 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючої судді Смаль І.А.,
за участі секретаря судового засідання Шуляр І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Сосниця в спрощеному провадженні цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.04.2025 року між ТОВ "Селфі кредит" та відповідачем було укладено кредитний договір. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000,00 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 168399,97 грн (тіло кредиту 39999,97 грн, відсотки 108400,00 грн, штраф - 20000,00 грн), яку відповідач добровільно не сплачує. 
Ухвалою від 27.05.2026 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, визначено сторонам строки для подачі заяв по суті справи.
З поданого відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та зазначає, що ні копія Договору № 2231241 від 13.04.2025 року, ні паспорт споживчого кредиту посвідчені електронним цифровим підписом відповідача не було додано до Позовної заяви не надано докази перерахування кредитних коштів на його рахунок. Позивач посилається на Правила надання грошових коштів, але Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами він ознайомлювався при укладенні договорів. Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником. Позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за електронним договором про надання споживчого кредиту № 2231241 від 13.04.2025 року у сумі 168399 грн. 97 коп., а саме, не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками. Заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Позивачем на підтвердження перерахування Відповідачу коштів за кредитними договорами не надано належних доказів - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку. Встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 2,50 - 3,00 %, що в результаті є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів ”. та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування " та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. Як вбачається із матеріалів справи, сума заборгованості за користування кредитними коштами нарахована поза межами користування кредитом, тому є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Надані позивачем розрахунки заборгованості за договором, самі по собі не є безспірним доказом наявності заборгованості, оскільки такі документи складаються одноособово стороною позивача та не є первинними документами, які б підтверджували умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зміст зазначених доказів повністю залежить від волевиявлення кредитора або його правонаступника.
З відповіді на відзив вбачається, що відповідач є клієнтом Товариства з 13.07.2023р. 13.07.2023р. Відповідач вперше був зареєстований в Інформаційно-комунікаційній системі Товариства (далі - ІКС Товариства) (надаємо фото з паспортом здійснене Відповідачем під час першої реєстрації в системі ІКС Товариства) та до вказаного кредитного договору уклав, ще вісім кредитних договори, які належним чином виконав та сплатив кошти на виконання умов Договору в повному обсязі. Під час укладання договору Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямованих на отримання кредиту від Товариства, крім того, Споживач самостійно визначив для себе необхідний обсяг часу для ознайомлення з умовами договору, після чого, проявив намір вступити з Товариством у договірні відносини у порядку та на умовах визначених, зокрема, Правилами надання у кредит Товариством. Враховуючи вимоги чинного законодавства, Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» - «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е328. Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Товариство надано детальний розрахунок заборгованості за Договором №2231241 від 13.04.2025 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі - Розрахунок заборгованості), з якого вбачається, зокрема, інформація: щодо нарахування Товариством процентів за кожен день користування кредитом; щодо здійснених Відповідачем сплат в рахунок погашення заборгованості. Оплати відповідача враховано при визначені суми заборгованості та наведені у додатку до позову - Розрахунок заборгованості за Договором №2231241 від 13.04.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок Відповідача, номер якого міститься у Договорі.
Заперечення не подавались.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в ухваленні заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , його представник адвокат Зачепіло З.Я. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у її та відповідача відсутність.

Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково зі слідуючих підстав.
13.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2231241, відповідно до умов якого: сума кредиту - 40000,00 грн.; тип кредиту – кредит; дата надання кредиту 13.04.2025 або 14.04.2025; строк кредитування 360 днів; періодичність платежів – кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.; % ставка стандартна – 1,0 % день, занижена – 0,65% день (а.с.60-73).
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно п. 7.1 договору, цей Договір укладається за допомогою ІКС Товариства з використанням Особистого кабінету, доступ до якого забезпечується Споживачу через Веб-сайт/ Мобільний застосунок «Selfie Credit». Електронна ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду та/або Паролю до Мобільного застосунку «Selfie Credit» та/або з використанням інших електронних даних та каналів комунікації, що будуть забезпечувати перевірку Товариством автентичності Споживача. Код доступу/інші електронні дані можуть надсилатися у вигляді смс-повідомлень або з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів) або через здійснення телефонного дзвінка, IVR, повідомлення на електронну пошту, тощо. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб- сайту/Мобільного застосунку «Selfie Credit» Товариства.
Згідно п.7.3-7.4 договору 7.3. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи з відтиском печатки, що відтворений шляхом електронного копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому Договорі, в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram або з використанням роботизованого функціоналу месенджерів (ботів), тощо). Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. На укладений між Сторонами Договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту Договору - оригінальний примірник Договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між Сторонами Договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника Товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та умов договору, підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е328 13.04.2025.
В зв`язку з цим, твердження представника відповідача про відсутність доказів підписання спірного договору не заслуговують на увагу.
Згідно п.2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Згідно п.5.1 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.5.3. Договору.
Графіком платежів визначено, що сплата відсотків за кредитом здійснюватиметься рівними щомісячними платежами по 12000 грн з 13.04.2025 по 08.04.2026, повернення тіла кредиту до 08.04.2026 (а.с.74).
Товариство свої зобов`язання за договором та додатковими угодами виконало в повному обсязі, а саме надало 13.04.2025 відповідачу грошові кошти визначеними умовами договору в сумі 40000,00 грн. (а.с.79).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі необхідних платежів, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2231241 від 13.04.2025, а саме заборгованість станом на 01.05.2026 становить – 168399,97 грн (тіло кредиту – 39999,97 грн, заборгованість з процентів – 108400,00 грн, штрафні санкції – 20000,00 грн). (а.с.91-98)
Здійснений позивачем розрахунок заборгованості конкретизований та містить інформацію за усіма складовими, що забезпечує можливість перевірки такого розрахунку за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач посилається на неправильність розрахунку заборгованості позивачем.
З цього приводу суд зазначає наступне.
У постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року № 296/7213/15 визначено: «суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) ».
Стороною відповідача не надано контррозрахунок суми заборгованості, а тому підстав вважати, що стороною позивача невірно здійснено розрахунок заборгованості по процентам, судом не встановлено. Розрахунок заборгованості по відсотках позивачем здійснено за визначений договором загальний період кредитування, який тривав з 13.04.2025 року по 08.04.2026, про що вказано в графіку платежів. Заявлені позивачем до стягнення проценти на суму 108400,00 грн нараховані в межах обумовленого сторонами кредитного договору строку кредитування із застосуванням погодженої процентної ставки, а саме з 13.04.2025 по 13.05.2025 за ставкою 0,65 % день та в подальшому за ставкою 1% день до 08.04.2026.
Твердження відповідача про те, що розмір нараховуваних відсотків є несправедливим по відношенню до відповідача не заслуговує на увагу, оскільки вказаний розмір повністю відповідає умовам договору та не перевищує законодавчих обмежень визначених ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування позивачем не проводилося.
Разом з тим, щодо нарахованих штрафних санкцій в сумі 20000,00 грн за договором про надання споживчого кредиту №2231241 суд зазначає наступне.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 і діє по цей час.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 20000,00 грн задоволенню не підлягають.
Таким чином, вимоги позивача по стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2231241 у сумі 148399,97 грн (тіло кредиту – 39999,97 грн, заборгованість з процентів – 108400,00).
Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2346,20 (148399,97/168399,97*2662,40) грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.512-514,526,527,530,634,1054 ЦК України, ст.12, 13, 263-265, 273,274-279, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" 148399,97 грн заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2231241, з яких: тіло кредиту – 39999,97 грн, заборгованість з процентів – 108400,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" 2346,20 грн в рахунок повернення судового збору.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит", 04070, Андріївський узвіз 1А, м.Київ, код ЄДРПОУ 43979069.
Відповідач –  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.А.Смаль