ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 742/2555/24

провадження № 61-8114св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи:  ОСОБА_2 , Сухополов`янська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області, як орган опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дуденок Оксаною Олександрівною, на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року у складі судді Коваленка А. В., присяжних: Пальоха О. В., Рязанової О. А., та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2025 року у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ: 

1. Описова частина 

Короткий зміст вимог заяви

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи:  ОСОБА_2 , Сухополов`янська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області, як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.

Заява мотивована тим, що його рідний дядько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом І групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та лікування внаслідок хвороби, оскільки у зв`язку із хронічним, стійким психічним розладом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вказував, що він проживає разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Постійно піклується та здійснює догляд за рідним дядьком, оскільки стан його здоров`я погіршується. У зв`язку із цим він, звернувся із письмовою заявою до органу опіки та піклування про встановлення над ОСОБА_2 опіки та призначення його опікуном останнього, проте визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки можливо лише на підставі рішення суду.

Ураховуючи наведене,  ОСОБА_1 просив суд: 
- визнати недієздатним  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- призначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2024 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Валки Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні подання Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.
До встановлення опіки і призначення опікуна над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки опіки над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладено на виконавчий комітет Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки і піклування.
Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним, встановлено у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Задовольняючи вимогу заявника про визнання недієздатним ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 31 жовтня 2024 року № 466 останній страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості з судомним синдромом, внаслідок якого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує стороннього догляду та нагляду, а отже, його слід визнати недієздатним. 

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 районний суд вважав, що подання Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області як органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2  не містить належної мотивації, чому саме ОСОБА_1  необхідно призначити опікуном. Суд зазначив, що подання ґрунтується на виявленій ініціативі заявника про призначення його опікуном та не містить обґрунтування відповідності призначення його опікуном інтересам недієздатного, висновок органу опіки та піклування Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , є не обґрунтованим, та таким, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника.

Ураховуючи зазначене, до призначення опікуна ОСОБА_2 , районний суд поклав на виконавчий комітет Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки і піклування здійснення обов`язків з опіки над недієздатним відповідно до вимог статті 65 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року в оскаржуваній частині - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки районного суду в оскаржуваній частині є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що подання органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним дядьком ОСОБА_2 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном, відсутність заперечень проти цього з боку інших родичів та те, що сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_3 працює на повну ставку з повним робочим днем.

При цьому заявник не надав належних і допустимих доказів неможливості ОСОБА_4 (сестри недієздатного) здійснювати повноваження опікуна, а надана ним довідка Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 1 про неможливість ОСОБА_4 здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 не є визначальною обставиною для призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним, оскільки сестра недієздатного ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не зверталася до органу опіки та піклування із заявою про відмову в призначенні її опікуном, відповідне рішення за її заявою не ухвалювалося.

Апеляційний суд послався на відповідні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року в апеляційному порядку оскаржувалося та переглядалося лише в частині відмови у задоволенні подання Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Дуденок О. О., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року, постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2025 року в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким призначити його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року та постанова Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2025 рокув частині задоволених вимог заяви ОСОБА_1 не переглядаються в касаційному порядку на підставі статті 400 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У червні 2025 року касаційна скарга  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дуденок О. О., надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу із суду першої інстанції та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргуякий за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України.

У липні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дуденок О. О., мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій не відповідають положенням статей 263-265 ЦПК України та підлягають скасуванню. Вважає, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків про відмову у задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку заявника, суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним рідним дядьком, яке є належно мотивованим. При цьому ОСОБА_3 не може здійснювати обов`язки опікуна за недієздатним братом за станом здоров`я.

Посилається на те, що обмежень щодо призначення опікунами недієздатних осіб військовослужбовців чинним законодавством не передбачено; також законодавством не передбачено обов`язку доведення неможливості здійснення обов`язків опікуна над недієздатним іншими особами чи наявності інших осіб, які можуть здійснювати такі повноваження.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Дуденок О. О., вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 14 квітня 2021 року у справі № 759/3547/17, від 27 квітня 2022 року у справі № 264/5346/20, від 17 травня 2023 року у справі № 522/1929/20, від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17, від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 344/1044/16-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 278/657/18, від 29 березня 2021 року у справі № 184/858/19, від 19 квітня 2021 року у справі № 755/12409/15-ц, від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19, від 20 січня 2022 року у справі № 752/24219/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 травня 1969 року (а. с. 5).

Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15 вересня 1970 року (а. с. 5).

22 липня 1989 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22 липня 1989 року (а. с. 6).

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21 січня 1990 року (а. с. 5 зворот).

Згідно з довідкою від 14 жовтня 2011 року серії МСЕ-ЧНВ № 417597 ОСОБА_2 , 1970 року народження, має першу «А» групу інвалідності, причина інвалідності «інвалідність з дитинства», інвалідність встановлено безстроково (а. с. 7).

Відповідно до висновку лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна лікарня» Прилуцького району Чернігівської області від 12 квітня 2024 року № 45 щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І та ІІ групи інвалідності внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом І А групи внаслідок психічного розладу безстроково з дитинства, переглянуто 14 жовтня 2011 року. Проживає разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 16 квітня 2024 року № 45 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Валки, на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, за наркологічною допомогою не звертався (а. с. 9).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку у лікаря - психіатра, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» від 16 квітня 2024 року № 135 (а. с. 9).

Відповідно до довідки Ряшківського старостинського округу № 17 Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 18 квітня 2024 року № 103 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець с. Ряшки Прилуцького району Чернігівської області, дійсно проживає разом із дядьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом І групи категорії А без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює за ним постійний сторонній догляд (а. с. 10).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 за період з 03 кварталу 2023 року до 04 кварталу 2023 року отримав доходи за липень 2023 року від ТОВ «ЦСК «Біофарма Плазма» у розмірі 425,04 грн, за жовтень 2023 року від АТ «Універсал Банк» у розмірі 62,13 грн (а. с. 12).

Відповідно до характеристики Ряшківського старостинського округу № 17 Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 30 травня 2024 року № 120 ОСОБА_1 відповідальний, алкоголем не зловживає, не схильний до правопорушень, трудолюбивий, не конфліктний, зауважень з боку сільської ради щодо його поведінки не надходило (а. с. 51).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 31 жовтня 2024 року № 466, складеним судовим експертом Чернігівської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», на виконання ухвалиПрилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2024 року про призначення у вказаній справі судово-психіатричної експертизи, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості з судомним синдромом (F72 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості з судомним симптомом (F72 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду) не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 57-59).

Відповідно до подання виконавчого комітету Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 18 червня 2024 року № 04-14/2525 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки над недієздатним виконавчим комітетом було встановлено, що призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі визнання останнього недієздатним є доцільним та буде відповідати інтересам хворого (а. с. 48-49).

Згідно з поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26 квітня 2024 року № 2544 відповідно до даних автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «ІНФОРМАЦІЯ_6» військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних з 2013 року та визнаний військово-лікарською комісією непридатним у мирний час і придатним у воєнний час. Під час дії воєнного стану підлягає повторному проходженню військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби під час загальної мобілізації. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є рідним дядьком ОСОБА_1 , встановлено І групу інвалідності у 2011 році. Останній потребував стороннього догляду та нагляду починаючи з 2011 року і лише під час загальної мобілізації у ОСОБА_1 виникла необхідність у встановленні над ним опіки. Крім ОСОБА_1 у ОСОБА_2 є рідна сестра - ОСОБА_8 , яка є членом сім`ї ІІ ступеня споріднення. Підтвердження того, що ОСОБА_4 є непрацездатною особою або з інших підстав не може здійснювати опіку над своїм рідним братом ОСОБА_1 не надав (а. с. 28).

2. Мотивувальна частина 

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Касаційна скарга  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дуденок О. О., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та постанова апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Системний аналіз частини першої статті 60 ЦК України, частини першої статті 300 ЦПК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24), від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24), від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711св24).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Статтею 64 ЦК України визначено випадки, коли фізична особа, не може бути опікуном або піклувальником.

За змістом цієї статті, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа:
1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;
2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
Цей перелік обмежувальних обставин є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Отже, у вказаній нормі закону відсутні положення, які б дозволяли стверджувати, що інші обмеження у призначенні опікуна чи піклувальника можуть бути передбачені законами або іншими нормативно-правовими актами. Конструкція цієї статті не передбачає обмеження у призначенні особи опікуном через перебування останньої на військовій службі, у тому числі у зв`язку із мобілізацією.

Факт перебування на військовій службі за мобілізацією не є законодавчою перешкодою для призначення опікуном. Більше того, законодавство передбачає механізм реалізації права на опіку при вирішенні питання про призначення опікуном мобілізованого військовослужбовця не шляхом обмеження чи заборони призначення такого військовослужбовця опікуном, а навпаки шляхом визначення такої підстави для звільнення із військової служби, у тому числі за мобілізацією. Відповідно, законодавство про військову службу, мобілізацію і мобілізаційну підготовку не тільки не забороняє призначати військовослужбовця опікуном, а встановлює наслідки такого призначення - звільнення особи з військової служби, у тому числі і за мобілізацією (пункт «г» частини четвертої статті 26, абзац п`ятнадцятий пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування).

Відповідно до пункту 3.1 Правил опіки та піклування для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (див.: постанову Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

У постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 18 червня 2024 року № 04-14/2525 щодо призначення  ОСОБА_1  опікуном належно не мотивовано, оскільки ґрунтується на виявленій ініціативі заявника про призначення його опікуном та не містить обґрунтування відповідності призначення його опікуном інтересам недієздатного, зроблене без врахування інших родичів недієздатного, які б могли здійснювати опіку над ним, а саме - його сестри.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 червня2026 року у справі № 305/1557/24 (провадження № 61-9539сво25) зроблено висновок про те, що сам по собі факт проходження військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації не може бути підставою для відмови у призначенні його опікуном над особою, визнаною недієздатною. У таких справах, з урахуванням якнайкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка, потрібно з`ясовувати наявність інших осіб, які можуть бути опікунами недієздатного, здійснювати оцінку їх здатності виконання функцій саме опікуна недієздатної особи, а не відвідувача за необхідністю; досліджувати дійсність намірів військовослужбовця як єдиного кандидата на призначення опікуном недієздатної особи щодо забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, та ураховувати визначені Правилами опіки та піклування критерії, яким має відповідати особа як опікун.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У справі, яка переглядається Верховним Судом, суди встановили, що у поданні органу опіки та піклування не обґрунтовано необхідність призначення саме ОСОБА_1  опікуном над недієздатним  ОСОБА_2 . 

Так, у висновку орган опіки та піклування відсутні дані про обстеження умов життя майбутнього опікуна та інші дані, встановлення яких передбачено пунктом 3.3 Правил опіки та піклування. Також матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували, що сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не має можливості здійснювати опіку над недієздатним, а є лише посилання на те, що вона працює на повну ставку з повним робочим днем.

Верховний Суд зауважує, що подання органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. 

Отже, суд першої інстанції, з яким в оскаржуваній частині погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1  про встановлення опіки та призначення його опікуном над  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищенаведені висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з правовими висновками, зробленими у постановах Верховного Суду від 04 червня 2024 року у справі № 753/1417/24 (провадження № 61-15890св24),від 26 червня 2024 року у справі № 742/887/23 (провадження № 61-3316св24), від 24 грудня 2024 року у справі № 716/662/24 (провадження № 61-13107св24), від 30 жовтня 2025 року у справі № 689/1554/24 (провадження № 61-11537св25) та інших.

Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно застосувавши частину четверту статті 63 ЦК України, яка приписує ураховувати можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника, частину першу статті 67 ЦК України, яка зобов`язує опікуна дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , керуючись насамперед інтересами недієздатного.

Доводи касаційної скарги заявника про те, що саме він мав би бути опікуном недієздатного дядька, а суд неправильно призначив опікуном орган опіки та піклування виконавчого комітету Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, спростовуються установленими судами обставинами у справі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що не може бути підставою для скасування судових рішень, оскільки є переоцінкою Верховним Судом доказів, яка у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

У свою чергу, до встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатним  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до статті 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Доводи касаційної скарги щодо неврахування висновку органу опіки та піклування також були предметом дослідження апеляційним судом, який надав їм належну правову оцінку, тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

Посилання заявника на загальні висновки, викладені у постановах Верховного Суду 14 квітня 2021 року у справі № 759/3547/17, від 27 квітня 2022 року у справі № 264/5346/20, від 17 травня 2023 року у справі № 522/1929/20, від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17, від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 344/1044/16-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 278/657/18, від 29 березня 2021 року у справі № 184/858/19, від 19 квітня 2021 року у справі № 755/12409/15-ц, від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19, від 20 січня 2022 року у справі № 752/24219/20 щодо застосування норм права не підтверджують доводів касаційної скарги про те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваних рішень, оскільки фактичні обставини у наведених як приклад справах відрізняються від тих, що установлені судами справі, яка переглядається Верховним Судом.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та постанову апеляційного суду - без змін.

З огляду на те, що касаційна скарга залишається без задоволення, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дуденок Оксаною Олександрівною, залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року в оскаржуваній частині, та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник