Справа № 487/8847/25 
Провадження № 2/487/705/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ЗАОЧНЕ

22 квітня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З. М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Південна товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
ВСТАНОВИВ:
24 листопада 2025 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла, підписана адвокатом Юрчак Я. І., позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Південна товарна біржа, в якій позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 762 від 25 жовтня 1994 року.
Позов обґрунтований тим, що вказаний договір був укладений між ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачами на Південній товарній біржі та зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 , яка є його матір`ю, та звернувся до приватного нотаріуса Тищенко О.О. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом йому було роз`яснено необхідність звернення до суду для визнання договору дійсним для видачі в подальшому свідоцтва про право на спадщину за законом.
Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; витребувано докази.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача - ОСОБА_6 разом із позовною заявою подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача.
Відповідачі в підготовче засідання не прибули повторно, причину не повідомили, відзиву не подали.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причин не повідомив, відзиву не подав.
Враховуючи повторну неявку відповідачів та третьої особи, заяву представника позивача, у відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 25 жовтня 1994 року укладено договір №762 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє також від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , продали, а ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 . 
Вказаний договір складено й зареєстровано на Південній товарній біржі, а також зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.10.1994 р. за реєстровим №19554 (довідка КП «ММБТІ» № 2-8365 від 28.10.2025). 
Згідно з розпорядженням Миколаївського міського голови № 28р від 19 лютого 2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки» вулиця Фрунзе була перейменована на вулицю Шосейну.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , видане 07 квітня 2025 р.).
Згідно з копією спадкової справи № 15/2025, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко О.О. після смерті ОСОБА_5 , єдиним спадкоємцем її майна є її дочка - ОСОБА_1 .
30 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Тищенко О.О. надано роз`яснення ОСОБА_1 , а саме роз`яснено неможливість видачі в подальшому свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно не відповідає вимогам законодавства.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як вбачається з договору №762 купівлі-продажу нерухомого майна від 25 жовтня 1994 року, укладеного спадкодавцем на біржі, вказаний договір нотаріально не посвідчений.
На момент укладення договору купівлі-продажу правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР, який втратив чинність з 01.01.2004 р. на підставі ЦК України N 435-IV (435-15) від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 р.
Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.
Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Разом з цим, у договорі №762 купівлі-продажу нерухомого майна від 25 жовтня 1994 року зазначено, що він зареєстрований на біржі та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.
Стаття 15 Закону України «Про товарну біржу», на яку є посилання у договорі купівлі-продажу, дозволяла членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, на дату укладання договору купівлі-продажу квартири, в законодавстві існували протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, мала місце колізія норми ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" та норми кодифікованого нормативно-правового акту, а саме ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року.
Водночас, у відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
З матеріалів справи встановлено, що вищевказаний договір купівлі-продажу був укладений на біржі відповідно до ЗУ "Про товарну біржу", зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», виконаний сторонами, але на теперішній час укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо у зв`язку зі смертю покупця.
При вказаних вище обставинах суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Південна товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним – задовольнити.
Визнати дійсним договір №762 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 25 жовтня 1994 року на Південній товарній біржі та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.10.1994 р. за реєстровим №19554, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє також від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , продали, а ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 . 
ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Південна товарна біржа, ЄДРПОУ: 13854212, адреса: м. Миколаїв, вул. Робоча, буд. 2а.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2026 року.

Суддя З. М. Сухаревич