Справа № 758/2983/26
3/758/2167/26
Категорія 331
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

23 квітня 2026 року 

Суддя Подільського районного суду міста Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
- за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 544863 від 24.01.2026 року, встановлено, що 24.04.2026 року о 23 год. 10 хв., ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 45, що у Подільському районі міста Києва, не виконав законну вимогу про припинення правопорушення, не надав свої документи, шарпав працівника поліції за одяг, штовхався, чинив опір, під час затримання поводив себе зухвало та нахабно.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що того дня його дружина викликала працівників поліції, нібито, як вчинення домашнього насильства, якого він не вчиняв. По приїзду працівників поліції, вони з дружиною примирилися, та працівники поліції повідомили, що потрібно сплатити штраф за хибний виклик. Однак, працівники поліції, коли прибули, вели себе нахабно та нанесли йому тілесні ушкодження, чим підтверджується довідкою КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» від 26.01.2026 року. Зазначає, що працівники поліції не представилися та не надали йому відповідних документів.
Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків. 
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення полягає у злісній непокорі, тобто відмові виконати наполегливі, неодноразово повторені законні розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.
Кваліфікуючою ознакою цього адміністративного правопорушення визначають спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених проте в той же час законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
При цьому на наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.
Отже, для того, щоб притягнути особу до відповідальності за ст. 185 КУпАП, необхідно, щоб були: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, злісна непокора порушника.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16 років.
З матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП зазначено, що останній не виконав законну вимогу поліцейського про припинення правопорушення та не надав документи.
Відповідно до протоколу про адміністративне затримання № 094283 від 24.01.2026 ОСОБА_1 був затриманий 24.01.20.26 о 23:15 з метою припинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та складання матеріалів.
Згідно із п. 4 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Відповідно до п. 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВСУкраїни від18грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). За змістом підпунктів 1) та 2) п. 1 розділу VII Інструкції №1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.
Зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді. Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції № 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати, що за допомогою відеореєстратора повинна фіксуватись вся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.
Так, з перегляду відеозаписів не встановлено обставин, які викладені у протоколі та не відповідають складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та не підтверджуються доказами наявними в справі. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КпАП.
Тобто, посадова особа, яка складала протокол вказує на те, що сам факт не виконання законної вимоги, а саме: не надання документів, шарпання працівників поліції, штовхання ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.
Таким чином, відеозйомка обстановки та обставин подій вказаного правопорушення поліцейськими велася не з моменту початку виконання ними службових обов`язків моменту вказаного правопорушення не зафіксовано, а епізодично, що свідчить про порушення принципу безперервності відеофіксації, що закріплена положеннями вищевказаної Інструкції, що не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП.
Так, на відео зафіксовано момент ознайомлення ОСОБА_1 із складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.
Таким чином, суддею не встановлено, яка була законна вимога та в чому полягало невиконання ОСОБА_1 законної вимоги поліцейського.
Жодних інших дій ОСОБА_1 , які б свідчили про його злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського в протоколі про адміністративне правопорушення в обвинувачення ОСОБА_1 поліцейським не ставиться.
У протоколі не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, яка б відповідала диспозиції ст. 185 КУпАП.
Суддя розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно із КУпАП не повноважний виходити за його межі.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не допускається.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Отже, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.
Таким чином, надаючи оцінку усім доказам у справі, зокрема відеозапису із місця події, оскільки ст.62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доходжу висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, вважаю, що є підстави для застосування положень п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто для закриття провадження в справі за відсутністю в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 7, 173, 251, 254, 280, 284, 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП- закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. М. Ларіонова