Справа №639/867/26
Провадження №3/639/298/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року м. Харків
Суддя Новобаварського районного суду м. Харкова Макаров В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у відношенні  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2026 року о 16 годині 40 хвилин по просп. Дзюби, 2 в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та допустив наїзд на припаркований автомобіль SEAT Cordoba, д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних ушкоджень та матеріальних збитків, після чого місце події залишив з невідомих причин.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Захисник ОСОБА_1 , - адвокат Козловська Т.В. надала до суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з наступних підстав. Матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували кожен із зазначених елементів у їх сукупності. Так, факт порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 належними доказами не підтверджений. У протоколі формально зазначено порушення п.12.1 та п.2.3(б) ПДР України, однак конкретні дії водія, які б свідчили про недотримання безпечної швидкості чи неуважність, не описані та не підтверджені жодними об`єктивними даними. У матеріалах справи відсутні відомості про швидкість руху транспортного засобу, дорожню обстановку в момент події, технічну можливість уникнення зіткнення, а також будь-які інші дані, які б дозволяли зробити обґрунтований висновок про порушення Правил дорожнього руху. Більше того, з обставин справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася в умовах ожеледиці, що є об`єктивним фактором, який істотно впливає на керованість транспортного засобу та можливість уникнення ДТП. У таких умовах сама по собі наявність заносу або зіткнення не свідчить про порушення п.12.1 ПДР України. Щодо настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, матеріали справи також не містять належних доказів. Зокрема, у схемі ДТП зафіксовано пошкодження лише одного транспортного засобу — автомобіля Seat Cordoba. При цьому відсутні будь-які відомості про пошкодження автомобіля ОСОБА_1 , що є істотною ознакою складу правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки дана норма передбачає настання шкоди внаслідок взаємодії транспортних засобів. Відсутність фототаблиці, належної фіксації пошкоджень та їх опису у матеріалах справи унеможливлює встановлення характеру та обсягу шкоди, а також виключає можливість перевірки відповідності пошкоджень заявленому механізму ДТП. Окремо зазначає, що надані стороною захисту фотозображення підтверджують наявність пошкоджень транспортного засобу ОСОБА_1 , однак ці пошкодження не були зафіксовані працівниками поліції, що свідчить про неповноту та формальність оформлення матеріалів справи. Фотозображення транспортного засобу подаються стороною захисту не з метою підтвердження вини особи, а виключно для спростування належності та повноти фіксації обставин дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції. Зазначені пошкодження не були відображені у схемі ДТП, не описані у протоколі та не зафіксовані належним чином, що свідчить про істотні порушення порядку оформлення матеріалів справи та унеможливлює встановлення механізму події. За таких обставин відсутня можливість встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями особи та наслідками, оскільки сам механізм дорожньо-транспортної пригоди належним чином не досліджений та не підтверджений доказами. Матеріали справи не містять даних про місце первинного контакту транспортних засобів, їх взаємне розташування, напрямки руху, швидкість, а також інші істотні обставини, які є необхідними для встановлення причин виникнення ДТП. Таким чином, у даній справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б у своїй сукупності підтверджували факт порушення Правил дорожнього руху, настання наслідків та причинно-наслідковий зв`язок між ними.
Дане клопотання було підтримано захисником в судовому засіданні.
29.04.2026 року адвокатом Козловською Т.В. надано клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання вищевказаного клопотання, в разі ухвалення рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, захисникпросила обмежитись накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила суду, що 30.01.2026 року вона припаркувала свій автомобіль SEAT Cordoba, д.н.з. НОМЕР_2 за адресою: м. Харків, пр.-т Дзюби, 2 та пішла у своїх справах, а коли повернулася, виявила на автомобілі ушкодження задньої частини. До неї підійшов хлопець та повідомив, що бачив, як її автомобіль вдарив інший автомобіль, а саме HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого пішов до найближчого магазину. Вона попрямувала до вказаного магазину та зустріла там ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (сильний запах алкоголю з порожнини рота). У розмові він не заперечував, що здійснив зіткнення з її автомобілем, та запропонував розрахуватися за пошкодження, але для цього йому необхідно з`їздити додому за грошима. Вона погодилася, та він поїхав. Після цього вона зрозуміла, що водій керує автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, та викликала поліцію. Через деякий час співробітники поліції привезли на місце події ОСОБА_1 , якого виявили в іншому місці, та почали оформлювати матеріали. Також потерпіла зазначила, що того дня йшов крижаний дощ.
Судом також оглянуто відеозапис, наданий на запит суду за клопотанням захисту управлінням патрульної поліції. З даного відеозапису вбачається факт виявлення співробітниками поліції ОСОБА_1 у місцевості, віддаленій від місця ДТП, при цьому він усно повідомляє, що дійсно винний у ДТП. Також ОСОБА_1 погоджується на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та проходить його.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов до наступного висновку.
Згідно з п.2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Таким чином водій ОСОБА_1 в будь-якому випадку, керуючи транспортним засобом, був повинен зробити все, щоб уникнути дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі обирати безпечну швидкість руху або взагалі зупинити транспортний засіб.
Згідно п. 2.10а ПДР України, у разі причетності дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується протоколами серії ЕПР1 № 579458, 579467 від 30.01.2026 року, які було складено компетентною особою, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, схемою ДТП, письмовими та усними поясненнями водія ОСОБА_2 , рапортом, а також дослідженим судом відеозаписом, а тому у суду відсутні підстави сумніватися у об`єктивності даних, викладених в ньому.
Щодо посилання захисту на неналежне оформлення матеріалів (невірне складення схеми ДТП), то слід зазначити, що на момент складення схеми на місці пригоди перебував лише автомобіль потерпілої ОСОБА_2 , ушкодження на якому були зазначені у схемі, а тому відобразити положення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , напрямок руху, швидкість та наявні на ньому ушкодження об`єктивно не виявилося можливим.
Суд бере до уваги і той факт, що як при спілкуванні з потерпілою (з її слів), так і при спілкуванні зі співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 не заперечував факту участі в ДТП та визнавав свою винуватість.
Той же факт, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП з фактичної згоди потерпілої (нібито для того, щоб привезти кошти та розрахуватися за спричинені ушкодження), не спростовує факту порушення ним вимог п. 2.3.б ПДР України, оскільки такі дії ним було вчинено умисно.
Таким чином, суд вважає доведеною наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважає за можливе призначити йому стягнення у вигляді штрафу в межах, встановлених санкцією ст. 122-4 КУпАП.
Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП за сукупністю правопорушень остаточно накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови для виконання – 3 місяці.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова.

Суддя         В.О.Макаров