Справа №333/8017/25
Провадження №3/333/57/26

ПОСТАНОВА
Іменем України 
18 травня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, – 

ВСТАНОВИВ:

З Управління патрульної поліції ГУНП в Запорізькій області надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя справа стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425647, 17.08.2025 року, о 08 год. 57 хв., ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volvo S70», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Оріхівське шосе, 14А км у м. Запоріжжі, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку: на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 6820» (результат – 0,32 ‰).

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою не визнав та пояснив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді механіка-водія взводу матеріально-технічного забезпечення. 17.08.2025 року, приблизно о 09 год. 00 хв., він, відповідно до наказу командира ОСОБА_3 був включений до складу групи для проведення стрілецьких навчань на полігоні, розташованому поблизу смт. Комишуваха. 
Під час проїзду блокпосту по вул. Оріхівське шосе у м. Запоріжжі він був зупинений працівниками поліції.Після перевірки документів у працівників поліції виникла підозра щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки він був упевнений у відсутності такого стану, то погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу.
Після проведення огляду працівники поліції повідомили про наявність певних ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти додатковий медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Оскільки він перебував у емоційно напруженому стані, зумовленому тим, що приблизно о 04 год. 00 хв. цього ж дня його вже зупиняли на вказаному блокпості ті самі працівники поліції та, у зв`язку з підозрою щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння, він вже проходив медичний огляд у закладі охорони здоров`я із здачею біологічних зразків для проведення аналізу, він не вступав у суперечку з працівниками поліції та погодився з оголошеним результатом перевірки. Крім того, на той момент він виконував бойове розпорядження командира, яке підлягало обов`язковому виконанню.
У зв`язку з тим, що він не мав права залишити без нагляду транспортний засіб зі зброєю, яка перевозилась для проведення стрілецьких навчань, він негайно повідомив про ситуацію командира  ОСОБА_3 та отримав вказівку залишатися на місці до прибуття уповноваженого військовослужбовця.
У зв`язку з цим він залишався на місці події та очікував прибуття військовослужбовця, уповноваженого командиром для прийняття транспортного засобу та зброї. Після передачі зброї на полігоні поблизу смт. Комишуваха, командир доставив його до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Після проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я результат, отриманий за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, свого підтвердження не знайшов. 
На підтвердження своєї позиції просив долучити до матеріалів справи Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, о знижують увагу та швидкість реакції від 17.08.2025 року, згідно якого він не перебуває у стані сп`яніння (час огляду 11 год.20 хв.) Вказане клопотання судом було задоволено. 

У судове засідання, призначене на 18.05.2026 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження стосовно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425647 від 17.08.2025 року, працівники поліції долучили:
- результат спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820» № ARНК-0116 від 17.08.2025 року, згідно якого тест на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є позитивним і складає – 0,32‰;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, вираженого тремтіння пальців рук, поведінки, що не відповідає обстановці, було проведено огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820». Результат позитивний – 0,32%, з результатом огляду ОСОБА_1 згоден;
- рапорт поліцейського Прінь С.С., в якому фактично повідомляється начальнику УПП в Запорізькій області ДПП Борзенку О. про: зупинку 17.08.2025 року транспортного засобу «Volvo S70», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який є діючим військовослужбовцем та перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6820», результат огляду – 0,32%, тест №2955, з результатом згоден. Щодо водія ОСОБА_4 складено протокол ЕПР1 №425647;
- довідку з УПП в Запорізькій області, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 21.06.2025 року та відсутність повторності за ст.130 КУпАП;
- відеозаписи з нагрудних камер працівника поліції (відеофайл «ЕПР1№425647») з нагрудної камери поліцейського, дослідженого судом, згідно з якими зафіксовано рух транспортного засобу «Volvo S70», номерний знак НОМЕР_1 , та його зупинка. Після зупинки транспортного засобу з автомобіля вийшов водій, одягнений у військову форму, як встановлено в подальшому – ОСОБА_1 . Останній повідомив працівникам поліції, що у багажному відділенні автомобіля перевозиться зброя.
У зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, які було озвучено, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу «Драгер», на що останній погодився.
Поліцейським було здійснено контрольний забір повітря з метою перевірки справності спеціального технічного засобу, після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння. Озвучений поліцейським результат склав 0,32‰. Із зазначеним результатом водій погодився.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, може бути вчинено в таких формах: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за такі діяння: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
З наведеного випливає, що діяння, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, крім передачі керування транспортним засобом, охоплюються об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 172-20 цього Кодексу, у формах виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але лише за умови, якщо такі діяння вчинені військовослужбовцем безпосередньо під час виконання обов`язків військової служби. 
Слід звернути увагу, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, є будь-яка осудна особа, яка керує транспортним засобом у віці, з якого настає адміністративна відповідальність, а передбаченого статтею 172-20 — військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів. Згідно із частиною дев`ятою статті 1 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі — Закон № 2232-XII) військовослужбовці – це особи, які проходять військову службу. 
Частиною четвертою статті 24 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку. 
Вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та/або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, крім іншого, суди в кожному конкретному випадку мають встановлювати факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння з урахуванням положень частини четвертої статті 24 Закону № 2232-XII. 
З огляду на викладене в разі керування військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження відповідно до визначеного порядку огляду на стан сп`яніння, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дії такої особи підлягають кваліфікації за статтею 172-20 КУпАП, яка є спеціальною нормою щодо військовослужбовців (розмежування за спеціальним суб`єктом). 
Наявність у цій категорії адміністративних правопорушень спеціального суб`єкта військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби зумовлює застосування спеціального порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого статтею 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 року № 32. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Натомість у разі невстановлення судом факту виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби під час керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння дії військовослужбовця мають кваліфікуватися за статтею 130 КУпАП, а його огляд на стан сп`яніння має здійснюватися за правилами статті 266 цього Кодексу. 
Враховуючи наведене, питання стосовно кваліфікації діяння військовослужбовця та порядку проведення його огляду на стан сп`яніння повинно вирішуватися судом у кожному конкретному випадку з огляду на встановлені фактичні обставини справи (Лист Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.12.2025 року). 

Із відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про те, що впродовж шести днів він здійснює поїздки на полігон та перевозить зброю, яка знаходиться у багажному відділенні транспортного засобу.
Після цього він відкрив багажне відділення транспортного засобу та продемонстрував працівникам поліції автоматичну зброю, яка там знаходилась.

Судом встановлено, що під час зупинки на блокпосту ОСОБА_1 перебував на транспортному засобі, що належить військовій частині.

Згідно із письмовими поясненнями командира взводу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_3 , 17.08. 2025 року солдат ОСОБА_1 був включений у групу по стрілецькім заняттям на полігоні поруч з н.п. Комишуваха. Біля 09:00 години ранку йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що під час керування транспортним засобом його зупинили працівниками поліції на блокпості, висловили підозру щодо перебування ним у стані алкогольного сп`яніння та повідомили про необхідність проходження відповідного медичного огляду у спеціалізованому медичному закладі. Оскільки солдат ОСОБА_1 перевозив зброю, то він не мав права залишити транспортний засіб та поїхати на обстеження. 
У зв`язку з викладеним ним було надано розпорядження командиру відділення ОСОБА_5 прибути на місце події, здійснити прийняття та доставку стрілецької зброї на полігон, а також забезпечити доставлення солдата ОСОБА_1 до спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Близько 11:30 йому зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що під час повторного обстеження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не підтверджено.

Отже, для кваліфікації дій особи необхідно співставити фактичні обставини події, тобто відповідність конкретного діяння, а також наявні докази із ознаками того чи іншого складу правопорушення, передбаченого у диспозиції статті КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 : здійснював службову поїздку; при цьому виконував наказ командира під час виконання обов`язку військової служби; перебував за кермом транспортного засобу, що належить військовій частині, тому діяння ОСОБА_1 , вказане у протоколі про адміністративне правопорушення, підпадає під ознаки іншого адміністративного правопорушення, 

На думку суду, у даному випадку об`єктивною стороною адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 є виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.
За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення (із керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на відмову від проходження обов`язкового огляду на стан сп`яніння), яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (щодо керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння).
Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 130, 245, 247, 249, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ст. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя      Р.С. Холод